146 



gråtes reddo, et reddam, dum vixero, summas. Mihi summa gloria 

 erit, numerari inter Tuos cultores vel infimum. 



Deus te servet incolumem. 



Upsaliae 1769. Novemb: 13. 



Tryckt i Gaudia, s. xxxviii — xxxix samt i Este, s. 356— .SiiS. 



Baltimores nästa bref, som är dateradt Augsburg den 6 Jan. 1770 (Linn. 

 Soc, Vol. I: 305—306; tryckt i Gaudia, s. xxxix — xl), inledes af följande tirad: 

 »•Nomen Linnaei sicut sol semper exhilarat meum microcosmum>. Han har nu 

 författat dedikationen till det förut omtalade arbetet, som han mycket tillökat, 

 och hvilket medsändes med bön, att Linné ville läsa det än en gång. Det 

 skall utkomma med text på latin (»pro Te et doctis»), på engelska (»pro patria») 

 och franska (»pro caeteris»). Linnés kostnader för lösen af så tunga postför- 

 sändelser skall han >aliquo modo» söka ersätta. 



Baltimore skrifver åter den 25 Jan. 1770 frän Augsburg (Linn. Soc, Vol. 

 L 311 — 312) och sänder några rättelser till sina Carmina jämte några nya 

 prof på sin diktkonst. Om det så behagar Linné, skall han skaffa in honom i 

 Royal Society, London. Baltimore var nämligen sedan 1767 medlem af detta 

 berömda sällskap och hade troligen mycket att säga där för sina rikedomars 

 skull. Han visste emellertid icke, att Linné redan 1753 hade blifvit invald där. 



79. 



Illustrissimo Generosissimoque Gomiti 

 My Lord Baltimore 



S. pl. d. 

 Gar. a Linné. 



Accepi tuas, Vir Sapientissime, d. 6 januarii Augustae datas, 

 cum iis inclusis divinis Carminibus. Nescio, utrum in his idaearum 

 puritas, aut etiam verborum pictura praeponderet, ubi ambae sacra- 

 tissimo connubio ita junctae sunt, ut simile non viderim. Quod autem 

 mihi inscribere velis immortale opus, non capio; vereor magis, quod 

 meo rudi nomine commaculas nitidissima Tua Garmina. novit 

 nemo me melius debilitatem ingenii propriam et nagagdfÅara mea 

 heu nimis multa: nisi eo velis umbram addere picturae, ut purior 

 exsurgat, tanquam pulcherrima Venus fuliginoso Vulcano nupta 

 etiam num formosior evadit; vel etiam cum fata Tibi soli et con- 

 cessere opes satis et simul sapientiam summara, ut non opus ha- 



