sty trojnásobněně wyslěrbené : úkrojňw preúzkých , 

 čárkowitych, ostr)ch ; kwěty konečné, ojedinělé (fi — 

 9" w průměru) ; lupeny kalichowé lysé, rozložené ; plátky 

 (nejwíce 8) obwejčité, na konci zaokrauhlené, podduté, 

 nejwice w polokauli sklimené, krwawé, na dně černé ; 

 holénky w elipsowitau ('/V dlauhau) hlawičku shlaučené, 

 úkosně wejčité, hrotité. — W jižné Ewropě na rolích, 

 dále sewerněji zdiwočelý.O. 



W zahradádi přeCasto k ozdobě. 



H. plamenný. A. flammea Murr. Jacq. aust. t. 35d. 

 Reichenb. f. 495. 496. Hořikwět. Podobá se předešlé- 

 mu ; liší se ale lupeny kalicliowými chlupatými, plátky po- 

 dlauhlými anebo podlauhle okrauhlými , rozloženými, 

 rownými, stejnobarewnými , šarlatowými nebo rusými, 

 a holénkami na hořením kraji blízko pod hrotem krát- 

 kým, wždy čerwenawým, s okrauhlým zaubkem. — Ro- 

 ste w Cechách, Rakausích. O. 



H. miniowý. A. aestivalis Lin. A. miniata Jacq* 

 aust. t, 34;). Hořikwět. Kalich dole draslawý; plátky 

 ploché, podlauhle, tupé, kalichu dwakrát delší; holénky 

 síťkowanoswraskalé, w klas prodlaužený rozpostawenéj 

 kwěty drobné. — Roste jako předešlý. 0. 



Jiné jsaa byliny (kořenu mnohoietého). 



H. jai-ni. A. vernalis Haijn. 1. t. 4. DUsseld. siippl- 

 \. t. 19. Rostl. 1. ob. 18. Falešné koření černé, falešný 

 český ellebor Mat. TFel. 433. C. Lin. Ciirt. mag. t. 134. 

 Schk. I, ló2. Sliirm f. 56. Z kořenu mnohohlawého 

 wyniká mnoho mrcasů silně wlášeníčkatých ; lodyhy pří- 

 mé, málo wětewnaté (','4 — l' wysoké), oblé, nahoře řídce 

 chlupaté; listy dwakrát pereně dělené čili wyštěrbené : 

 vikrojůw jednoduchých anebo stříháno- neb dělenozu- 

 batých, s ukrojí neb úkrojky čárkowitokopinatýmii kwě- 

 ty konečné, ojedinělé (2" w príiměru), krátce stopkaté ; 

 lupeny kalichowé podlauhle, na konci zaokrauhlené, do- 

 le chlupaté; plátkůw 10 — 12, dwakrát delších nežli lu- 

 peny, kopinatopodlauhlých , tupých, na konci malinko 

 zaubkowaných, krásně žlutých nebo ryzých. — ^'a kop- 

 cích wýslunných až do jižného Šwédska, též w sewer- 

 né Asii. Kwěte w dubnu a kwělnu. "4-. 



H. jarwowý. A. pyrenaica. Decand. Listy kořenowé 

 dlauhořapíčné, řapíku irojsečného : úkrojůw mnohoseč- 

 ných, nejhořejší sedawé, holénky wejčité, hladké, dole 

 na přič obraubené, wybíhající vv zobánek smáčknutý, 

 swinulý. — Na Pyrenejích, w Uhrich, Taurii. 



