u 



oh. 23. Pryskyřnik Hí. Mat. Wel 196. C. Oddenek 

 letní krátkV', dole uťaly, mrcasalý ; lodyha přímá (Va' 

 — 3' wysoká), oblá, málo wětewnatá, mnohokwétá; listy 

 kořenowé dlauhoíapíčné , dlanilě dělené na pět dříp 

 klínowitych : prostřední trojsečné, pobočních dwojseč- 

 nych, s díípkami ostře zubatostříhanými; listy pňowé 

 sedawé, trojdílné : dříp čárkowilokopinatých, nejhořejší 

 jednoduché, sedawé; stopky dlauhé, oblé, hladké; kwě- 

 ty (V'? — ^;V' w průměru); lupeny kalichowé rozložené, 

 kopinaté, tupé, náhuňaté ; plátky obwejčité, na konci 

 vvykrojené, dwakrát delší kalichu, ryzé, silně lesklé ; 

 waječník polokulowalý; holénky smáčknuté, patrně ob- 

 raubené , čnělkau maličko ohnutau ukončené. — Na 

 lukách a paslwinách po celé Ewropě, Americe sewerné, 

 Sibiři. Kwěte od kwětna až do srpna. "4-. 



Za řerstwa welini prudký, takže kráwy prj', nažrawše se ho, 

 řerwené mléko dojí. Usušeny, zdá se, není již tak ostrý a dobytku 

 ueŠkodí. W zahradádi býwá plnokwetý. 



P. mnohokivHij. R. polyanthemos L,in. Weirai podo- 

 bá se předešlému, liší se ale stopkami brázdowanymi, 

 lodyhau mnohokwětau i s řapíky odslále chlupatau, ka- 

 lichem chlupatým, holénkami wětšimi, přílupými. — Ro- 

 ste na lukách, w hájích, mýtech po Ewropě prostřední 

 a sewerné. Kwěte w kwětnu až do lipna. "4. 



P. pýřífij- R. lanuginosus Lín. Fl. dan. t. 397. Sihth. 

 t. 519. Též podobá se p. prudkému; listy kořenowé 

 trojsečné, hedbáwité: dříp zubatě ponastříhaných ; lody- 

 ha přímá, mnohokwětá , i s řapíky sehnutochlupat^, 

 stopky oblé ; holénky se čnělkau háčkowitau. — iSa wr- 

 ších lesnatých Ewropy prostřední a jižné. "4-. 



P. lezaivij. R. repens Lin. Fl. dan. t, 79ó. Curt. lond. 

 EngL bol. t. 516. Sturm f. 46. Rostl. i. oí». 24. Pryskyřnik 

 II. Mat. fVel. 196. A. Zarauž, zarúž, zaružel. Oddenek 

 krátký, wšude mnoho mrcasůw wypauštějící ; lodyha (l^/V 

 wysoká) oblá, změlka praužkowaná, dole oblaukowitá, k 

 zemi nakloněná, pak přímá nebo wzstaupawá nebo roze- 

 střená, wyhánějící z úžlabíčka listu kořenowého neb nej- 

 dolejšího odrostky dříw oblaukowitě k zemi skloněné, 

 pak položené, a z konečného kolénka kořenatějící, plazi- 

 wé; listy pereně trojené: dříp klínowitych, stíihanozu- 

 batých; stopky oblé; lupeny kalichowé kopinaté, ostré; 

 plátky o^)wejčité, žluté, lesklé; plod kulowatý z holének 

 skoro okrauhlých, obak wypuchlých, po kraji tupém žlab- 

 katých. — Na lukách a pastwinách wlhkých po celé Ewro- 

 pě, Sibirii, Americe sewerné. Kwěte w jaře a w lélě.'^-. 



