II 



Si 



wpné, sazením ale mění barwH w bělawau, žlután, fialowau ba i fer- 

 nawaii ; nejwíce jsau př^kyselé ; inaif ale také sladké. W lékařstwí 

 se potřnljiijí a w cioinárim liospoJársťwí dčlají z niiJ» syriip, Imspe- 

 ^ ninu at<I. Dříwí a l\ko jpst pekne žluté; poslední k harwení na žltito 

 fce potřebuje, a maje cliuf horkau a moc na stolici hnáti, w starších 

 rasech bylo w lékařstwí nžíwáno, ano i w nowějších Sasedi opět 

 se ijoraučelo. 



Tyčinky kwětu toho rodu dole u wznikn a wnitř dotknuty 

 bywše (n. p. třiskau, brkem atd.)» rychle sebau mrští iia wajecnffe, 

 naCež pak opět 7,i)onenáhla se zdálí. 



Žeby keř ten jin>m rostlinám škodil a obzwláště rezowatost 

 a hladiost obilí zplozoval, není prawda. . 



LwísTOPA. Leontice. Lowenblatt. 



Kalich o C) lupenech padawych, dwojradých, střída- 

 wě wělšícli a menších, riátkůw. 6, wejcitých, bezežlá- 

 zych ; šupin 6 na nehtech phitkowych upewnených. Tyči- 

 nek 6 s nitkami nejkratšími. Waječník podlauhlowejči* 

 tý. Cnělka krátká, úkosně z waječníka wyniklá. Blizna 

 jednoduchá. Tobolka měchyřowítá, wejcowitá, blano- 

 wiiá, Ipauzdrá. Semena 2 — i, na dně lobolkorténa při- 

 pewněná, kulowatá. 



Byliny lysé. Oddenek mnoholetý, blízowitv-. Listy knrenowé 

 řápíkatéj rozdělené, lodyhowé žádné nebo rozdělené. Kwety řídce 

 hrozněaé, listeny podepřené. 



L. obecná. L. Lconfopctahim Lin. ÍMm. t. 5ř)i. f. 

 1. Lwow.i stopa. Mat. Jfd. 36S. C. Kořen s oddcnkem 

 hlízowitým, kulowatym, zpleštilýra, hrbolatým, nzhitýin, 

 černawým ; lodyha přímá, oblá, střewíčná, hned jedno- 

 duchá, hned wetevvnatá, a tudy nesaucí hrozen jeden 

 anebo mnohý; listv kořenowé rapíkaté, dwakrát troj- 

 nosečné ; lodyhowé nékoliké , střídawé, přísedawé, se 

 řapíkem krátkým objímawým , trojmo zpeřenoscčné , 

 úkroje wšech obwejčité, tupé, hrotité, dole zleňčené, 

 některé přiřapíkowané, jiné stíkající; hrozny často mno- 

 hé; stopečky prodlaužené, ťitié, příhranaté ; listeny wej- 

 čité , ostré, podduté, mnohem kratší nežli stopečka ; 

 kwěty z brunátná červvené ; tyčinlvv kratší plátkuw; to- 

 bolka měchy řowitá, úkosná, mázdratá, bledá, Imaivějšími 

 žilami síťkowaná, hrotem zakončitá ; semena 3 — 4, hně- 

 dá, kulowatá. — (Na polích a rolích Kwropy jižné. Malé 

 Asie. Kwěte na konec zimy. Tf. 



Halep;iné jiotřebují kořen na prach roztluřený místo m5dla 

 k wyprawení šmuh ze tkanin a obzwláště šátkůw kalimirskýdi. Tur- 

 ci jeho užíwaií, pozřevše tuze mnoho opije, .limlá měli jej za lék 

 proti hadímu uStknutí. 



/.* 



