S8 



ných, širokowejčitych nebo okrauhlýcli, tmawě aacho* 

 wých ; kalich lupenůw wětsích, široce wejčitých, lupých 

 anebo zaokrauhlených , wehnutých , hnědočervyených ; 

 plátky menší lupenůw kalichowých, podlauhlokopisťo- 

 wité , nad širokým nehtem kolenaté , pak wehnuté, 

 a na bližně ležící, wne hnědočerwené, u wnitř jako 

 kalich bledě zelené ; tyčinky wšecky docela pod plátka« 

 mi a bliznau zkrvte, krátké, s nitkami niťowitými, swětle 

 zelenými, a prašníky wejčitými, přiléhajícími, žlaulko- 

 wými; blizna přeweliká, 1 — IV2" široká, listowitá, ble- 

 dozelená> wypuklá , u prostřed mělce pupečnatá, po 

 kraji ušty 5 ostrými , často dwauzubými podwinutá ; 

 čnělka krátká, wálcowitá; waječník zakulatělý, 5brázdý ; 

 tobolka podobná ; semena předrobná, skoro člunkowi- 

 tá, smačknutínká, a na straně méně wypuklé kýlem sil- 

 ně wystávvajícím opatřená, hlinožlutá, pod čočkau zwět- 

 šowací zrníčkowaná. — INa bažinách Ameriky sewerné, 

 od Karoliny až do Záliwu hudsonského. Kwéte w máji, 

 čerwnu. '4-. 



Ten rod jakož i ostatní znamenitý jsaii rapíkem wřecowitým, 

 wždycky až pod prostředek naplněným wodaii tistaii newonnau, ježto 

 od rostliny samé wymSšena jsauc, opět se nahrazuje, jak wyniizela. 

 W dolenfm dílu té dutiny nalézají se wždycky mnohé ostatky zliní- 

 lého hmyzu do nich nalezlého a we wodě utopeného, U nás dobře 

 se daří w donicech ; náleží ji ale přezimowati we skleníku a wždycky 

 pilnS zaléwati. 



Řád 11. 

 MAKOWITÉ. PAPAVERACEAE. 



Kalich 21upenný, řídce srosllolupenný a čepičkowi- 

 tý. Koruna prawidelná, 4plátkowá (řídce mnohopláiko- 

 wá nebo žádná). Tyčinky podplodní, nejčastěji mnohé 

 (řídce co plátkůvv). Waječník prostý, složený ze 2 nebo 

 wíce worečkij srostlých. Tobolka wejcowitá nebo po- 

 dluhowatá, nejčastěji chlopněmi pukající: semenic okol- 

 kowých a položených mezi chlopněmi , mnohosemen- 

 ných (řídce málosemenných). Semena bílečnatá; kel 

 přemalý, w dolením konci bílku zawřený ; kořínek k 

 pupu čelící. 



Zeliny, byliny, (řídce) polokře s mlékem liilýni. žlutým anebo 

 Cerwenýin. Listy střídawé, zubaté, zjjerenosečué. zpeřeně ialocnaté. 

 Kwěty obojaké, prawidelné, konečné, ojedinělé, okoliCené, latněiié. 



Náleží sem asi 70 rodů (z 12 pokolení) nejwíce w mírném 

 podne.ttí rozdílných zemědílů. Wyznačují se šíúwau mléPnatau, jiiá- 

 iiiiwS ostrau, a náležejí k rostlinám jedowatým, jichž některé w lé- 

 kařstwí ie potřebují. Semena některýdi ostrá nebo mániiwá, jiuýcU 



