Okrckk. Bocconia. BoCCONlE* 



Kalich o 2 lupenech wejčitých, padawý. Plálky 

 žádné. Tyčinek 8—24, w radě dwoj -, iroj -, čtwero -, 

 pěti- nebo sestinásobné : nitky nejkratší; prašníky dlau« 

 lié, čárkowité. Waječník wejcitý, smáčknutý, píínožiči- 

 tý. Blizny 2, odsiálé. Tobolka eliptičná, smáčknutá, 

 dvvojchlopná : chlopní od dola pukajícíeli 5 semenice krauž- 

 kowitá , stálá. Semeno I (druhé snad pometalé), na 

 dně tobolky připewněné, dužninau měkkau obklíčené. 



O. dubolistij. B. frutescens Lin. Lam. t. 394. LodcU 

 cab. t. 83. B. Plum. gau t. 25. Trew. Ehr. t. 4. Cheli- 

 donium Sloanc 1. t. 123. Palo de Tinlo, p. amarillo. 

 Keř 3 — 9střewíčný, we skleníkách toliko 3 — óstřewíčny, 

 naplněný šťáwau ryšawě žlutau 5 kmen oblý, nestejný, 

 tlustým dřeném opatřený ; šrámami opadalých listůw 

 nerowný, wětewnatýj listy waječnopodlauhlé, králkořa- 

 píkaté, protisečné: úkrojůw širokých, náostrvoh nebo 

 přizpilowaných, na rubu plstnatoaksamitnaté^ na líci siwé; 

 laty konečné, na \' dlauhé, přímé, směstnané ; paupata 

 wejcowitá '1 semena černá w dužnině ruménné. — W 

 dolinách mírných a horkých, též w půdě vvydělané w 

 Mexiku, Peruwii a Indii západní. Kw. z října až Ho ledna. ^ . 



Sfáwa toho kře leplawá zahání powlaka s ocí a hradawice. 

 Též do wnitř užjwaji té rostliny proti zaprtalostem, žlautenici a 

 hlistáin. 



RírŽKOWATEC. Glaticium. Hornmohn. 



Lupeny 2. Plátky 4. Tyčinek mnoho. Tobolka 

 šešulinowatá , dwojchlopná : chlopně až dolů pukající, 

 dwojpauzdrá, semenice totiž smyčkowitá, wyplněná vvrst- 

 wau, přehrádku dělající, haubowilau, sklípkowanau, u- 

 končená bliznau dwojčepelnau, po kraji zllustlau, pak 

 jako dwojpyskau. Semena w přehrádce skoro bnízdíwá, 

 ďubkowaná, bez hřebenu žláznatého wejčitoledwinowitá. 



Byliny anebo zeliny se Ifáwau ostrau Safránowau. 



R. ilutý. G. lutenm Scop. G, flavum Crantz, Cheli- 

 donium glaucium Lim Fl. dan. t. 585. Knorr dcl. 1. t. 

 fí. 19. Schk. e. WQ.RoslL I. ob. 39. Mákrňžkowaiý Mat. 

 Háj. 324. — WtL 384. C. Kořen dwaulctý, j-iiný, wě- 

 tewnatý. Lodyha 1 — JVawysoká, přímá, lysá, sivvá, málo 

 wětewnatá ; listy kořenowé a nejdolejší pňowé podlau* 

 hlé, střídawě protisečné: chobotůw obšírných, nestejně 

 zubatých 5 úkrojůw nejrozcwřenějších, wvkrajowaných, 9 

 úkrojky tupaunkými, cele siwošedé, obak krátkošiětina- 



