celé nebo na dwé í iré lilané s podobnými laloky, dolení 

 řapíkalé, hoření sedané; kwétv na hroznech příniýcli, 

 konečných, řídkých, jcdnodtichých, pak welmi prodlaii- 

 zených ; síopkv dwnkrát dcLší kalichu, dříwe odslálé, 

 pak sehnuté : kalich (Jdílný, odkwělew soiwa zweličelý ; 

 uštíiw cárkowitých, tupých, bezzilých, konečně podlinu- 

 tydí ; plátkůw 6: nehtu okrauhloobwcjčilého , prohlu- 

 beného , šupinowitého , králce brwitého , zelenawého, 

 čepele třepenalě mnohodílné, bélawé, s dfípami čárkowité 

 klínowitymi ; tvčinek obyčejné 19, kratších korunv. t 

 wétšího dílu sehnutých , s prasníky wejčitými , bledé 

 cíhlowé rudými ; waječník 3hraný, o bliznách 3, poříd- 

 ku o 4 — 2, podepřený rnedníkem šupinowitýtn, polo- 

 mésíčitýni, wezpod prohlubeným, kiátce brwiiym, stá- 

 lém ; tobolka obwejcowitá, baňatá, o nožku kratší delší 

 podepřená, vvisutá ; semena ledwinowilá, úlle na príč 

 swi'askalá, nabnédle žlutá. — W Africe scwerné. Kwěle 

 od lipna až do října.©. 



Pro líbeznaii wiini kwřtiiw sice nepatrnífli wůhec se sázf w 

 zahradách na zálionky a (Jo donir. Miiže inmiho let trwati, když w 

 pokogi nebo skleníku se prezimuje a w prwníin čase kwety nřezujf. 



fí. ilutý. R. lutea Lin. Jacq. aiist. t. 353. Layn. t. 

 410. Diet. se. nat. atf. f. 3. t, 187. Kořen ozimy; lody* 

 ha rozestřená, wzestaupavvá, 8 — 15" wysoká, oblá, po- 

 wrchně prauhowaná, wétewnatá, srstnaiá ; listy obwodem 

 Irojiihlé, lodyhowé prostřední, dwakrát protisečné, hoře- 

 ní na tré klané, kořenowé wejčitopodlauhlé, celé : hrozny 

 konečné, přímé, husté, pak prodlaužené ; stopkv zdéh 

 kalichu Bdilného, s nštv čárkowifými ; plátkúw 6 zeleno- 

 žlutawých, neprawidelných, nestejných, 4 hořejších dříp- 

 natých, 2 doleních celých; tyčinek 18. — Na pahrb- 

 cích kamenitých a skalnatých, podlé cest, na winicecb 

 po Ewropé mírné. Kwéte \v lipnu a srpnu. ^. 



. /?. obecnij. R. luteola Lin. Blak. t* 283. Fl. dan. t. 

 864. Schk. t. 129. Rýt. Kořen ozimý; lodyha wztyčená, 

 IV? — 3' wysoká i wyšší, hranatá, lysá, jakož i ostatní díly, 

 jednoduchá nebo nahoře prutnatá; listv dlauze kopina- 

 lé, dole obak zaubkem malým ostrým opatřené, ostatně 

 celé a nejcelejší, stkwéle zelené, lesklé, dolení zúžené 

 w řapík krátký, široký, hoření sedawé, kořeaowé (prno- 

 lelní ) w růži rozpoložené; kwéty na hroznu koneč- 

 ném, hustém, štíhlém, dříwe ničím, príklasowílém ; stop- 

 ky asi zdélí kalichu 4dílného s ušty nestejnými, podlau- 

 hlými, tupými ; plátky 4, přeneslejné, žlulawě bílé, nebo 

 bledě žluté , nejhořejší nejwělší na 5 — 7 klaný, ostatní mé* 



