«3 



koplnnté nebo podlauhlp, hrubé zubaté, popelavrě py- 

 řilé nebo našediwelé, dolení dole ztenčené; hrozny 

 mtadé, chocholičnalé, pak prodlaužené, piínié, w clio- 

 dioiík rozpostawené ; stopečky odstálé, niťowilé, 3 — 4"' 

 dlauhé ; kwéty bílé", šeiidinka prísrdcowilá, wejcowitá, 

 napuchlá, na konci ostrá, w onélku l'/j"' dlauhau wy- 

 bíhající, s clílopněina spíše poddutýma nežli kulatýma; 

 semeno \v každém pauzdru jediné, obwejcowité, hnědé. 

 — Podlé cest, též w rolích a zelnišlích wEwropě jižnější 

 a prostřední až do Cech. Kw. w kwětnu až do srpna. O 

 Obtížná biiřeu. 



/řC řeřicha. L. sativum Lití. Blak. t. 23. Schk. t, 

 180. Sfunn /. 9. Hayn. 6. í. li. Řeřicha zahradní Mat. 

 Háj. IĎI. — //'<"/, J73. Celá zelina lysá, siwě jínatá; 

 lodyha přímá, 1 — 2' wysoká, oblá, wětcwnalá ; listy dole* 

 ní řapíkaté, neprawidelné nastříhané nebo protisečné s 

 dřipami podlauhlymi, tupými, nejčastěji celými, nejho* 

 řejší sedawé, éárkowité, nerozdělené; chocholíky konečné 

 a protilisté, konečně w hrozny prodlaužené; stopecky 

 zdélí kwělu a šešulky ; kalich otewřený j plátky s če- 

 pelí podlauhlau, tupau; šešuHnka na stopku piiilačená, 

 okrauhlá, na konci s těsným wýřezem, kráikau čnělkau, 

 přehrádkau podlauhlau, dole ztenčenau, chlopněma kýla- 

 týma, na hřbeíu křidlalýma, tupýma ; semeno jediné 

 w každém pauzdru, ryšawé ; děloh jedna trojdílná. — 

 Na polích w Lewantu. Kwěte w černnu a lipnu. O 



W EwropP liojnS se sází. Z mládí potřebuje se na salát liKi- 

 woS s polním salátem; druhdy proti kurdějuni w lékařstvrí se užíwala. 

 Sázená má dwují odrodet: prwní má listy po kraji Ceíité (L. s. cris- 

 pum), dniliý listy dolení celé anebo úkroge široké (L. s. latifolium). 



ly, širolistá. L. latifolium Lín. Fl. dan. 507. Enj^l. 

 Ol. 182. Piperát Mat. Hoj. 1G5. B. ~ IFd. 195. B. By- 

 lina lysá; kořen kolmojdaucí, llusiý; lodyha přímá, oblá, 

 hladká, I — 2' wysoká; listy kořenowé dlau/.c řapíkaté, 

 wejoité, tupě přípiiowané, hoření sedawé, wejčilě ko- 

 pinaté, celé nebo přízubaté ; wětwe a wětwičky nu kon- 

 ci hroznéné : hrozniiw w latu nahromaděných, jiných 

 protilistých ; listy na latě ostatních menší, nejhořejší 

 pometaivé ; kwěty drobné, bílé, přemnohé ; kalich bělawý, 

 rozložený ; plátky obwejčilé , dole ztenčené ; žlázky ze- 

 lené i před plálky; šešulinku wejcowitá, čnělka krát- 

 ká s bliznau hlawičkowitau. — íNa slatinách, na pomoří 

 w Ewropě jižné až do Šwéd, též w Sibirii. Kwěte mě- 

 síce čerwna a lipn.i. "4. 



Cliuř má za Cfr^lvsa ostrau, trochu pálčiwau, skoro peprowitsiii, 



O* 



