102 



ÍUd 20. 

 WIOLKOWITÉ. VIOLARIEAE, 



Kalich Slupenný, stálý : lupeniiw často nestejných. 

 Plátkuw 5 nejčaslěji nestejných: hořejšího ( doleního 



{)rekoeením kwětu) nejčastěji ostruhatého nebo kuklowilé- 

 lo. Tyčinek 5, s plátky střídawých. Prašníky nejča- 

 ítěji na pestík přitlačené, oddělené nebo Inaucí, nejča- 

 stěji s blanowitým příwěskeni na konci. ^ Pestík ze 3 

 worečkůw srostlý. Waječník Ipau/drý. Gnělka 1, stálá. 

 Tobolka Ipauzdrá anebo na dně toliko Spauzdrá, 3chIo- 

 pná, nejčastěji mnoliosenienná. Semena s nedokonalým 

 míškeni u pupu, bílečnatá. Kel rowný, nejčastěji s we» 

 likýraa dělohania a kořínkem k pupu čelícím. 



Zeliuy, byliny, pdlokře. Listy nejčastěji strídawé s palisly 

 prostými KwSty obojuké, nejčastěji neprawideiné, úžlabíCkowé, oje- 

 dinělé nebo řidčeji nalilauCené. 



Řád ten obsaliuje 2')0 rodů we 16 — 19 pokoleních, po celém 

 8wětě roztraušenýcii, jichž nejwíce w mírném podnebí, ačkoli dobrá 

 částka také mezi obratníkoma. W korenír obsahují prwek dáwiwý, 

 wiolkowinu (Violin), pročež některé jsau lékařské. 



. •:•: ' WioLKA. Viola. Veilcheh. 



Kalich ólupenný, nestejný : lupenůw dole w příwě- 

 sek prodlaužených. Koruna óplálkowá, neprawidelná : 

 lichého (doleního, vvlastně hořeního) ostruhatého, osta- 

 tních čuvero po dwau stejných. Prašníky skoro sedawé, 

 na konci s příwěskem mázdrowitým, w trubku sklimené 

 (a wšak nesrostlé) ; nitky krátké dwau tyčinek u lichého 

 plátku stojících s příwěskem ostruhowítým. Cnělka dolů 

 ztenčená a sehnutá; blizna rozličná. Tobolka Jpauzdrá, 

 3chlopná ; semenice po dél chlopní u prostřed. 



Pokolení to dle DccnndoUa obsahuje 150 rodu. 



ff. wonnd. V. odorata LÍ7u Fl. dan. 309. Sturm f. 

 11. Hatjn. 3. t. 2. Diisscld. 2. Li. Fiola Mat. Háj. 353. B. Fiola 

 modrá Afaf, fFel. 426. Bczlodyžná; kořen oddenku úkosné- 

 ho, uzlatého, dlauhého, wyhánějícího mnoho wýběžkůw; 

 listy řapikaté, krátce pýřité, široce srdčité, tupé anebo krátce 

 zaostřené, zejkowané, imawě zelené, prwní ledwinitě srdči- 

 té, wšecky pak olysající ; palisty kopinaté, ostré, zláznatě a 

 brwitě zubaté ; stopky zdélí listu, jednokwěté, u prostřed 

 dwa listeny kopinaté nesaucí, odkwětlé prostřené, na 

 konci wzestaupawé ; lupeny kalichowé podlauhlé, tupé, 

 lysé, někdy krátce brwiié i koruna tmawě ílalowá, řidčeji 



