118 



ležťjí obCina inirn^m podnehíin, aao nČkteré i za krnii sewerný jdau, 

 w krajinách tneziobratnikowVcIi jest jicli přeinálo, a to jenom na n«j. 

 wyšsícli liorácli. Nejmnožši nejsau znaiiieniti obzwláštníiii prwkein ; 

 některé rozeznáwají se inydlicowinau (Saponin), kteráž spojena s wy-> 

 taženioau Škrablawau ; tyto rody se w lékarstwi potřebuji. 



HWOZDÍK. DlAKTHUS. INeLKB. 



Kalich wálcowitý, óznbý, dole šupinami zranožený. 

 Plálkinv ht dlauhouehetných. Tyčinek 10. Čnělky 2. 

 Tobolka Ipauzdrá, na konci 4zubatu pukající. Semena 

 štítowilá, na jedné straně wypuklá, na druhé prohlube- 

 ná a wystáwajícím hřbítkem protažená. 



Pokolení z wíce JOO rodíi, nejl-astěji bylinných, s lodyhami 

 uzlatč článkowaDými, listím stríčnjm, dole wice ménč srost4jrm. 



/J. karajíláí. D. caryophyllus Lin. Blak. 85. EngL 

 bot. 214. Ciirt. mag. 39. Karafilát domácí Mat. Háj. 157. 

 B. — JFcl. 182. Hwozdík, hwozdíček, hwozdička, karafi- 

 iát, karafiát. Kořen wřetenowitý, wělewnatý, wyhánéjící 

 řídk^ trs z mnoha pňúw položených, prodlaužených, 

 welmi wětewnatých , krátkých , wypaustéjících lodyhy 

 kwětaucí přímé. I'/? — 3' wysoké , uzlatě čtánkowané, 

 oble čtyrboké, málowétetvné, lysé, siwé; listy čárkowité, 

 stříčné a dole srostlé, ostře žlábkowité, hladké, toliko 

 proti dolejšku šerpiwaunké , málo podhnuté ; kwéty 

 ojedinělé na konci lodyh a wětwí, welmi libowonné ; 

 šupiny kalichowé přillaócné, příkosočtwereoné, krátce 

 zakončilo, o ^/4 kratší kalichu vválcowitého, jehož zuby 

 wejčitě podlauhlé, maličko klímawé ; plátky obwejčité, 

 nestejnozubé, bezwausé, pleťowé (w zahradách cihlowé, 

 rumělkowé, tmawě tisawé, žlutawé, šediwé, bílé, a těmi 

 barwami peřesté). — Roste na skalách a zdech w Ewro- 

 pě jižné, vv prostřední tu i onde zdiwočelý. Rwěte od 

 lipna do srpna. "^ . 



Wfibec známá a pro ozdobu í wúni oblíbená rostlina zahradní, 

 Ježto w kruhtilech a w pndS se sází, Náramné množstwi odrodkú. 

 KwSty snadně se plni. Plátky před Časy užíwali se w lékarstwi. 



H. n/cldíček. D. caesius Smifh. Engl, bot. 62. Ditl. 

 dth. L 298./. .385. Hychlíček. Podobá se následujícímu 

 rodut Pně 3 — 6" wysoké, trsnaté, příjednokwěté } listy 

 tupaunké , po kraji šerpiwé ; šupiny kalichowé přio- 

 krauhlé , krátké ; plátky zejkowané , pyrite, — Roste 

 na skalách, w prostřední Ewropě. Kwčte w kwětnu a 

 čerwnu. '^. 



Tento rančí hwozdfk w zahradárli hojně se sáxíj a jest také 

 odrodek plný plefowý. Wzdycky příjemně wonf. 



