100 



CitkokÍk. Citrus. CiTRoNRRBAťM. 



Kalich haíiknwiiý, na 3 — 5 klaný. Pláikůw ;> — 8. Tyči- 

 nek 20—60: nilky smačknulé, wíce inénč dole srostlé 

 a mnohobratré ; prasníky dlauhé. Cnelka oblá; blixna 

 polokulovvalá. Bobule 1 — í2pau/.drá: pauzder mnolio- 

 semených, dužnat^ch. Osemeuí blanowilé. Auška dělo- 

 howá nejkratší. 



Stromy nebo kře; trny iizlabíCkowé ; listy ojedinělé na řapí- 

 ■ku často kríďlátéui, iistowílém. 



C. mcdsktj. G. medica Lin. Strom 10—15', anobrž 

 \v dobré půdě a podnebí přízniwém 30 -60' wysoký, s 

 korau hladkau, sediwau a koSem silně wělewnalýui, planý 

 ano i zahradní s trny úžlabíčkovvými ; listv jsau wejčitopo- 

 dlauhlé, ostré nebo tiipaunké, slabě zpiloivané, kožnaté, 

 hustě a proswílawě tečkowané (puch^řky siličnatými ; 

 řapik holý nebo uzaunkým křídlem obraubený; kalich 

 krátce na patero klaný ; plátky bílé, někdv čerwenawě 

 naběhlé j tyčinek 30 — 40? plod elipsowitý nebo zakula- 

 lělý, na konci puklalý, bledě žlutý. — W Asii meziobral- 

 níkowé, kdežto jako i w teplých krajinách wšech země- 

 dílůw se sází; w Ewropě střední musí se w zimě do po- 

 marancowny posta witi. Kwěte celý rok, nejwice w kwět- 

 nu až do srpna. 5 • 



Několiko tisíciletjin ( \ve Wlašícli ISOOletým ) ťliowúuím ten 

 rod proiněoil se iitnolioličnč, takže hlawně následující odrodky pri- 

 itnauti se inohati : 



<t. C. m. cedrátowý C. ni. Cedra. C. medica Risno. Rostl. 2. ol: 

 60. Ccdrátník, cedrátowý strom; owoce : cedrát, citríaowá jablka 

 Mat. I1'el. 69. Citronowá Ci medská jablka Mnf. IfW. 78. C. Ka- 

 píky n'.ibé, listy podlaublé, ostré, kwěty nai'lio\«é, 40innžné, často 

 bezpe.stikowé ; plodůw podluhowatýcli, swraskalýdi kůrka žlutá, duž- 

 nina nakyslá. 



^. C. m. cilronowý. C. nt. Limonium. C. Limonium Risso. 

 Rostl. 9. olj. 5 2. Ituhnm. iiov. 7. t. 28. Limaunrk, citroník (wlastně); 

 Kwoce : lintaun, citron, citrin. Límuun Mat. Háj. 70. — Wel. 79. 

 Kapiky piíuřídlaté; listy podlaulilé, ostré, zubaté; kwěty SSmužné, 

 Sasto bťzpestíkowé ; plodůw podluliowatých kůrka nejtenčí; dužnina 

 nejkyselejší. 



y C. m. limeltíi. C. ut. Liinetta C. Liinetta Risso. Duhám, 

 nov. 7. t 2G. f. 2. Rostl. 2. ofc. 5 1 Řapíky nahé; listy weifité, do- 

 le zaokrauíilé, zpilowaué ; kwěty SOntužné ; plodůw kulowatýcli pupek 

 tupý, kůrka tenká, dužnina nejkyseUjsf. Sem též náleží obzwláště 

 hcrgamotn, plodu hruškowitého, kůrky nejř-ladší, bledě ryzé, wůnS 

 líbezné. 



Tyto odrodky opět rozmanité proměny ukazují, o nícbž wia 

 Rostlinář 3. st. 325 </. 



Citrony nebo wlastně limauny jsan w iiorkýrh krajinář?) owoce 

 -welmi oblíbené obCerstwující a chladící, jež do sewernějšírli krajin ii 

 weliké hojnosti se posílá: šfáwa jeho potřebuje se w barwířstwf, 

 lékarstwí} w domácnosti k dčláuí pun^R, limonády, do jídel ; kůrka 



