104 



bo podlaiililwč/irkowilé, tiijn', cel«'', luiití' a proiiwíiawé 

 zljodené, wezpod podlé kraje íídÍH-ji, u proslÍMid s teč- 

 kami černými, obdíilnýini ; kweiv na kunci wélwí líoreních 

 rozposlaweně w eliudé wrrluiljky, jeni dohromady dě- 

 lají chocholík složeny; lupeny kalichowé kopinalé, pre- 

 ojilré, celé, proswítawé zbodené ; plátky podlaulilé do 

 obwejeira nebo do úkosné kosočlwerečna, tupé, čislě 

 žluté, wezpod podlé kraje léž i u prostřed černými 

 zlázkami tečkowané nebo čárkowané ; tyčinky přemnohé 

 (80 — 100) ne 3 swazeích ; prašiiiky na konei se zlázkau 

 černau, tečkowitau : čnělky 3, rozewřené, niťowiié, s 

 bliznami n)alýn)i, l)la\vičkowii)ini » tobolka wejčifá, lupe 

 3hraná, 3pauzdrá , 3rl)lnpná. — INa wysluní po kop- 

 rích a pahorcích, na zdech, podlé cest, skoro po celé 

 Ewrope, Asii, Africe a Americe se\vern}'ch. — Kv\čie w 

 lipnu a srpnu. "If . 



W prstech rozetrená wydáwá sfáwu řerwenau a zápacli |>ry- 

 skyřiCný, neiiepříjemný ; taktéž zaliarwuje olej s natí zwareuý. Jintlá 

 naí kwetaucí a ten olej w lékarstwí se potíebowaly. 



T. čtwcrohraná, H. quadrangulare Lin. Fl. (lan. t. 

 640. Lodvha uhraná, přímá, wélewnatá, lisly wejčité, tu- 

 pé, proswílawe zbodené, po kraji černě tečkowané; laty 

 mnobokwěté, lupeny kalichowé eliptičné, tupé. — Ho- 

 ste pf)dlé přikopúw, na březích po Ewropě. "4-. 



T. ilwerokiidLá. H. telrapterum Fries. H. quadran- 

 gulare Srnilk. Lodyha slabě křídlntě čtyrhraná ; lisly 

 wejčité, hustě prosivíiawě zbodené ; lupeny kalichowé 

 kopinalé, ostré. — Jako předešlá. "^ . 



Ta a předešlá |tro podolmost s tíezalkaii oťecDau slírá se s ní. 



T. hezká. H. pulchrum Lin. H. dan. i. 7^5. Lodyha 

 oblá, dole králUowělewná ; listv srdčité, wejčité, tupé, 

 poloobjímawé, prosvvíiawě zbodené, po kraji podchlíp- 

 nulé , wezpod siwé; lupenv kalichowé obwejčilé, pře- 

 lupé, po kraji žlázkanii sedawými jakobv wraubkowané; 

 plátky Imawě žluté, wně čerwenawě nahěhlé. — Na 

 cblumech a wřesowištícli. "4-. 



T. chlumnL H. monta num Z/í'n. H. dan. t. 173. Lo- 

 dyha oblá, přimá, nejčastěji jednoduchá ; lisly objímawé, 

 wejčité, tupé, ncjautleji proswílawě zbodené, wezpod po 

 kraji černynn žlázkaini tečkowané; wrcholík hustý, chu- 

 dokwětý : lupeny kalichowé kopinaté, ostré, jako liste- 

 ny žlázkami nužičitými brwité. — Na chlumech wyš- 



aTch. "4-. 



Ten roj a wSíecky Qadnwedenó potřebují se w barwířitwí. 



