307 



kowé, po 2, 3 nebo 5 cliomáčené, dwojdonié, poríclku 

 mnohumanželné ; stopky oblé, lysp> 7,déJí řapíkuŤ kalich 

 na elwero klaný ; plálky 4, želenawé ; tyčinky i ; čněl- 

 ka zdélí uštůw kalichowýchj blizna na 3 — 4 — Sklaná; pec- 

 kowice dužnatá, co hrách vveliká, pak černá, 3 — 4se- 

 nienná. — VV křowišlích , plotech po celé Ewropě. 

 Kwěle w kwětnu a lipnu j zraje w podzim. '^. 



Wšecky Částky, obzwlástS peckowice, silně poPigřifjY, protož 

 i tyto jindá w lékarstwí se potřebowaly. W peckowirídr jest bar- 

 wina žlutá, která kamencem se mění w zelenán, a ta slowe zeleň 

 řeiellňkowá (Saftgrun). 



/{. bancíiský. R. linctorius TF. ei KU. t. 2ňó. Rosil, 

 ob. 72. Keř 4— o' wysoky : kůra tmawě popelawá, mlad- 

 ší požlulavvá ; dříwí twrdé ; listy nejčastéji stříčné, wej- 

 čitě, zejkowanozpilowané, lúpaunké nebo nejtupější, asi 

 l" dlauhé, obak pýiitě, wezpod žilnatožebernaté ; řapí- 

 ky krátké, huňaté; palisly 2, delší rapíku, přímé, čárko- 

 wité, pyrite ; kvvéty mnohé, z dolejška rozeh wyniklé; 

 stopky zdélí kahciiu nebo kratší, lysé ; ušty kalichowé 

 wehnuté ; plálky 4, bleíié hliňožluté ; tyčinky 4; pecko- 

 wice černá, různotwará, nejčastéji obsrdčitá nebo z pa- 

 hrbků 3—4 složená; semen co pahrbkůw. — W plo- 

 tech winničnych «' Sremu, BnnUtu, Istrii, Wlaších a Fran- 

 cauzích. Kwpie w kwétnu. \. 



Peckowice jako předešlého užiteCné ; lepší dáwají barwu. 



}{. skalní' R. saxatilis Z/ť'n. Jacq. aust. t. 53. Clus. 1. 

 o. 1JI. Rostl. 2. ob. 73. Ker položený nebo přímý; 

 listy v-ejčitokopinaté, pilkowané, lysaunké; kwěty dwoj- 

 do/ne, samicí bezplátkowé. — W Ewropě jižnější na 

 skalách. Kwťte w kwétnu, Čerwnu. ^. 



Peckowice jeho w ohriiodu slowati lohktj awiíionské (graines 

 ď Avignon) a slauží jako předešljrji k týmž koncům. 



li. liiiwij. R. ínfectorius Iav,. Rostl. 2. ob. 73. Kři- 

 ček 1' wysoký, položený, rozestřený nebo wzestaupawý; 

 peň a wětwe stridawé, oblé, napopelawéle hnědé; roz- 

 hy oblé, pýrité, počerwenalé, irnowatějící ; listy strida- 

 wé, wejčilokopinalé, cliptičné, zaokrauhlowejčité, dole 

 ostré, na konci osiraunké nebo tupé, tupaunce pilko- 

 wané, obak pýrité, 8'" dlauhé, 4 " široké, nejwíce ale 

 menší ; řapíky skoro zdélí čtwrliny lislowé, pýrité í pec- 

 kowice zwící wikwe, trubkau kalichowaa podepřené. — 

 Na suchopařích wýslunných w Istrii, Itálii, Francii, Hispa- 

 nii. Kwěte w kwětnu. %^. 



Od toho kríčku podiodí též bobky awi/lotiské nebo Zlulé 

 (graiaea ď Avignon, janne) w barwířstwí nžilei^né. 



20* 



