Bok. Faba. Saubohnr. 



^ , K.ilich tiHibkowitý, na patero klaný: zubňw 2 ho- 

 řeních kralsích. Koruna motýlowilá. Tyčinky 2bratré. 

 Čnělka niťowitáj s waječnikem skoro přímý úhel děla- 

 jící, nahoře a \ve/pod pod koncem huňatá. Lusk weli- 

 kv, kož,o\viiv, přínafauklý ; semena podlauhlá; pup ko- 

 nečný. 



Zeliny přímé. Rozwiliny jednodiulié, skoro nižádné. 



JJ. ohfcmj. F. vulgaris Mocnch. Vicia faba Lin, 

 Stiinnf. 32. Haijn. 11. /. 48. Bob Mat. Háj. 98. — JFel. 

 1 19. ZeUua 'X wysoká, nejlysejší, pi'ímá, málowetevvna- 

 tá ; lodyha přÍDiá hranatá, tlustá; listy sudopeřcné, 

 2 — 3jarmé : lístky eliptičné, obak tupé/na konci inekko- 

 hrotité, šedozelené, přídužnaté, 2 — 2'/2" dlauhé, P/V ši- 

 roké, na nejkratších řapíčcích ; listeny wejčilé , polo- 

 střelowilé, skoro celé ; řapík Yvybíhajíci w ro/.wilinu 

 krátkau, lownau, žlábkowitau ; kwěly 2 — 5, na hroznu 

 mnohem krai-ším listu, nejkratčeji stopečkowané ; zuby 

 kaiichowc neslejné: hoření 2 kratší^ sklimené; koruny 

 bílé nebo modra \vé, na křídlech se skwrnau černauj 

 pawé/.ka dlauhá ; lusky skoro oblé, haubowité, pak ko- 

 žowité, pyříčkowané ; semena (3 — 4) weliká, smáčknutá^ 

 podlauhlá nebo wejčilá, bílá nebo hnédá. — W konči- 

 nách Ghwalinského mt)ře ; w nejwětším dílu Ewropy se 

 .sází. Kwéte w čerwnu až do srpna. O. 



Jest mnoho odrodkřiw netoliko co do barwy semen, anobrž i co 

 do jejiili welikosti.fí) holt neliki) (major) lusků wPtšíili, trocliu smač- 

 kniitýdi (}) holi matijy ko/isl;ij (eqiiina) lusků mensídi, skoro obl5'cli> 

 se slii|)kaiin tiiliyini, nejedlými, semen mcnsír.b. Nezralé lusky prwnílio 

 odrodku ífe jedí co wai"iwo, ačkoli jsau nedobré ; semeno obojí ku kr- 

 meni. Pythagoras zapowídal požíwuti jidi. . 



WlKEW. VlCIA. WlCKE. 



Kali«h, koruna, tyčinky a čnélka jako u bobu. 

 Lusk podiauhlý, Ipauzdrý, ninohosemenný. Semena s 

 pupem pobočním, waječným nebo čárkowitým. 



Zeliny, byliny Často poule. Listy sudozpefené, innohojarmé; 

 t-apík w iiponku wetewnatau ukončený ; palisty Často strelowi- 

 té. Stopky úžlabíčkowé, zdélené, mnohokwěté nebo zkrácené, mú- 

 lokwCté. 



ÍK placi V. Cracca Lin. VL dnn. t. 80 i. Slarm. f. 

 31. En^L bot. l. 1168. Wikwicc, wrabčinka. Kořen mno- 

 holetý vvypauští několik lodyh třebas í' wysokých, wě- 

 tcwnatýrh, slabých, uponkami na jiné rostliny se při- 

 pínajících, člyrhratiých, čárkowaných, nejKscjších ; listy 



