311 Q 



mnohá, hradawicnate točkowaná. — W lesech po Ewropé. 

 Kvvěle w lipnn, srpnu. ^. 



Jest odrodek lístkfiw kratší. Ii, eliptiCnopodlaiiliUťli. Fl. Jan. 

 I. 325. 



//. širolisfi). L. latifolius LÍ7i. Eíí^L hot. t. 1108.' 

 Ozimý, nejlvsejší: h)dvl)a přesířená, oblá, křídlatá; listy 

 Ijariné: líslky \ve)citocliplicné, 3 — ožilé, tupé, niekko- 

 hroté, nasiwěJé ; palisty puloslřelowité, wejcitokopinaté, 

 ožilé ; řapíky kíídlalé, kratší listkůw a delší paiistůw, 

 ukončené uponkau lichopeřcnau , 2 — Sjařmau 5 kwěty 

 weliké, wonné ; ušty kalichowó kopinalé, listowiié, skoro 

 delší trubky ; pawézka nachowě fialowá nebo růžowá ; 

 křídla bílá nebo bledě čerwoná; lusky podlauliločárko- 

 wiié, smáčknuté, srstnaté; semena kulowatá, skoro hlad- 

 ká. ^— W Ewropé jižné a prostřední, kwěte skoro ce- 

 lé léto. If. 



H. ivonnif. L. odoralus LíV<. Sims. nin^. i. GO. Le- 

 tní, srstnatý ; lodyhv rozprostřené, hranaté, křídlaté ; li- 

 sty Ijařmé: lístky wejcité, hrotičkowané *, palisty kopi- 

 naté , poloslřelowité , mnohem kratší řapíku : stopky 

 *2 — 3k\vt'té, listu mnohem delší : zuby kaíichowé široké, 

 zdélí trubky; kwéty weliké, wonn^, s pawézkau nacho- 

 wě fialowau nebo růžowau, křídloma bílýma nebo ble- 

 dě cerwenyma ; lusky podlauhločárkowiié , nejodstáleji 

 srstnaté, na hřbetu nežlábkowaté. — W Evvropě jižné. 

 U nás w zahradách pro ozdobu a ustawíčný krásný 

 kwěl. O. 



H. laační. L. pratensis hin. Fl. dan, (. 527. EnsU 

 bot. t. G70. Ozimy, lysaunký ; lodyhy přímaunké, pnu- 

 lé, 4boké, bezkřídlé; listy Ijařmé: lístky podlauhlé ne- 

 bo čái"ko\\itokopinaté , 3žilé, hrotité; palisty wejcité, 

 střelowité, kratší listu; řapíky bezkřídlé, kratší pali- 

 sliiw, ukončené w uponku jednoduchau; stopky mno- 

 hokwelé, 2krát delší lislu ; kalichy žilnaté, zubůw pří. 

 stejných, zdélí trubky; kwěty žluté: lusky smáčknuté, 

 podlauhločárkowité, ťikosně síťkowané ; semena kulowa- 

 tá, nejhladší. — [\a lukách wlhkých w Ewropě. Kwěte 

 od čerwna až do srpna. '^-, 



S jitiNiiii lattcDiiiti t)yliiiuiiii dolirá píce 



H. Mizna/ i/. L. luberosusL/«. ScM. t. 200. Slarm.f, 

 21. Ij3h. ic. 2. p. 70. / 2. Ilalucha. oříška. Ozimý, nej- 

 lysejší; kořen s oddenkem hlíznatvui: lodyhy .slai)é, 4- 

 boké: listy Ijařmé: lístky podlaulilodiptičné, ostré, pií- 

 hrotilé. ožilé; palisty kopinalé, poloslřelowilé, mnohem 

 menší listkúw; rapíliy Skrál kratší lístkúw, obraubené. 



