All 



b) štSpuA. Meruňky weliLé, podliiliowaté, žliué nebu Cerwe> 

 né, dmtné : a\ Uotkv., weliké, zukulatělé, žluté, cltutiié, jádru hor- 

 kélio ; p) sliidkéi wfliké, siiiaíkiuité, žluté a řersveué, iliiitné; jádro 

 sladké, jedlé; y) uherské, \seliké, xitkulatřlé, žluté a í:er>Sťné, wel- 

 uii diutné; pfcka s.tina seliau se laušlí ; jádro i^ludké, jedlé. 



Mcrunky jedí se bud" sweží nebo oatožeué ; z jader jednolto 

 odrotlku wytlačují u Briaii^ouu we Francauzíd) olej dubr5 (buille du 

 luarututtej. 



Slíwuí^. Pkukus. Pflaume. 



Kwí*l iiiandlont'.' l^eckowice wejcowitá nebo po- 

 dluhowalá, dužiialá, nejíysejší, jínini siwýni pokryla; 

 pec-ka smáčknutá, obak ostrá, po krajích nepatrně bráz- 

 dowaná, ostatně hladká. 



List mladý po krajírh nadswiiiutý. Kwěty ojedinělé nebo 

 dwojCaté, skoro wždycky s listíni rašící. 



P. trn. P. spinosa fjfi. Blak. t. 49 i. FL dan. t, 

 926. PUnk t. 330. Schk. l. 1 32. Slurm. 1). Guimp. t. 66. 

 Hayn. 4. t. 44. Dusseld. 4. 1. 17. Trnky Mat. Háj. 76. 

 b. — Wel. 89. c. Trnka. Rijil str. a kře ob. 34. Ker 

 zwysí iimze s korau černau í wetwe nejodstálejší ; ro/.hy 

 někdy nejaulleji pyrite, w tiny ukončené; hsiy stíída- 

 \vé, obvvejčitoehpličné nebo wejčilě, nerowné, /prohýba- 

 né, wezpod pyíilé, ostie pilowané, s zuby někdy pil- 

 konanými, dole při iapíku obak nebo na jedné straně 

 žlá/kau opatřené; í-apiky soiwa zdeli 'e lisloué, pyrite; 

 palisty šídlowité, pyrite, delií řapiku ; kwěly před listím 

 se rozwíjejí z pupennw, ojedinělé, sio|)k;ité; stopkv Iv- 

 hé, jako i kalichy 7W(>nkowiié, uitúw kopinatych, tupých, 

 trubky delších; plátky bílé, podlauhlé ; peckowice ku- 

 lowalé, solwa 'V \v prinněru, tmawě modré s jíním 

 bělawým. — ^a pahrbcích wýslunnych po Ewropě a 

 sewerné Americe. Kwěie časně w pt)dlelí, zra w pod- 

 zim. \ . 



Kúra trpká potrebuie se proti ziuiniríui a k barwení na řer- 

 no; kwřt wonn> a nátrpk) (Hores acaciae nostrahsi k řistěnf krwe; 

 též dáwá wť.eláui dobrau pastwu; trnky vběhni trpké, wyuirzlé uioiiau 

 se jisti, at uejsau diutué ; dělají z nicli wíno ; nezralé beran k bar- 

 wetiť na černo; těž zlii>t<iwují z nidi wjtah (succus acaciae nostra- 

 tis) proti buliawkáii) a krwotokuui. 



S. prcawka. P. i nížili li a L/«. Fm^L bot. t. 841. Kfni. 

 t. 033. Guimp. t. 65. Prcawka, slíwka. trnoslíwa, tino- 

 slíwka, záhorka. Podobá se wehiii piedešlé. Keř pře- 

 dešlého wyšší; ro/hy trnowatějící, skoro rozkladité, hu- 

 stě pyřiié: listy podlauhlokopinalé, tupé, ostré, pilowa- 

 né, beziluzé, obak pvřité, swinulé; kwěty slO|)kalé, 

 dwojčalé , s listím najednau lasíci ; trubka kalichowá 



