Cnělky konečné, oddělené, onějící. IMizny jednoduché. 

 Holénky zawřené w trubce kalichowc*, dužnaté, zawřené, 

 Isenienné, osemení přírohowité podstaty. Semeno wy- 

 plňuje osemení, wzstaupawé; pup semenovvý skoro u 

 worečkowého položený; kořínek dolůw obrácený. 



Kře bezbranné. Listy stříčné. Kwuty obojaké, ojedinělé, 

 stopkaté, koneííné nebo úžlabíCkowé. Co do lístrojnosti plodu po- 

 dobají se k rřižowitýui, co do kle ale přibližují se k marhaníkowitýni. 

 Rád ten obsahuje 4 — d rodů (we 2 pokolenídi). 



Sazaník. Calycanthus. Kelchblumi;. 



Ušty kalichowé kopinaté, wšecky dužnaté a barwe- 

 né. Tyčinky nestejné, padavvé, asi 12 wněšných plod- 

 ných. Worečkůw mnoho. 



S. plsťnatý. C. floridus im. Ehr. piet. t. 13. Curi. 

 ma^. t. 50-j. Duhám, I. t. 45. Lam. t. 445. f. 1. Guimp. 

 t. 4. Keř zwýší 6 — 8'j kůra hladká, hnědá; wětwe kříž- 

 mostříčné ; rozhy odstálé , čtyrhrané , dřívve plsťnaté, 

 pak olysající; listy krátkořapíkaté, wejčitoeliptičné nebo 

 podlauhlé, přímé, nestejnostranné, tupé nebo ostré, ano 

 i zakončíte, celé, na líci nazpátek srstnaté a zelené, nu 

 rubu ze žlutawa šedě plsťnaté, jako řapíky ; kwěty oje- 

 dinělé, konečné na rozhách, na stopkách (^4" dlauhých) 

 plsťnat^ch, zelenawé ; ušty kalichowé, střechowité, již 

 nad zpodem trubky začínající, tmawě z nachovva hnědé, 

 wně hustě pýřité, čárkowité nebo klínowitokopinaté, 

 vvněšné obyčejně kratší a užší; tyčinky mnohem kratší 

 uštiiw kalichowých ; prašníky podlauhlé, žluté, se spoji- 

 dlem nachowě hnědým, delší nitek, též nachowě hně- 

 dých; plod čihowítý. — Na prípotoči stinném w Karo- 

 líně. Kwěte od kwětna do srpna. ^ . 



Ten pěkný keř naše zimy dobře i)od šířeni snáší, a ačkoli 

 hojně kwčte, plodiiw nenasazuje skoro nikdá. Kwety obzwláště wa- 

 dnauce wydáwají zápach jahodowý. Též i ostatní Částky jeho, ob- 

 zwláštS kúra , jsau kořenné , protož' tato w Americe sewerné w 

 lékařstwí se potřebuje. Dříwí kořenowé, méně pnowé zapáchá silně 

 kafrem. Odrodky jsau rodzdílné podlé twaru listůw podlaulilého ne- 

 bo wejčitého, též podlé srstnatosti. 



S. siivij C. glaucus Wiíld. C. fertilis Walt. Lindl. 

 re^. t. 404. Giiimp. t. 5. Podobá se předešlému ; wětwe 

 odstálé; listy wejčitokopinaté, wezpod siwé a pýřité. — 

 Na wrších w Karolíně. ^. 



S. hladký. C. lacvigatus IVdld* Guimp. t. 6. C ferax 

 Michx. Wětwe tuhé, přímé. Listy podlauhlé nebo wej- 

 čité, zponenáhla zakončíte, příswraskalé, na líci škrábla* 

 wé, wezpod lysé, zelené. — Na wrších w Pensylwanii, 

 Wirginíi a Karolíně. í^. 



