h91 



Guayava pyriformis Cnfrf. t. 38. P. vulgare liich, Kuja- 

 wník obecný (bez odrodu /9) Rostl. 2. ob* ólí. Strom 

 skoro jako jabloň, asi 20' zwýší, kinea křivvý, muže 

 zwýší a iVí' zllaušlí, někdy wyhání .3 kmeny; wětwe 

 dlauhé, weimí hebké, nelámající se, iřebas až k zemi 

 koncem sehnuté; nejmenší snétíky moliau chlapce udr- 

 žeti; kůra hladká, nárudá, a pokožka snadno se slupu* 

 je; rozhy zelené, 4boké, pýrilé, starší oblé; listy střič- 

 né, krátkořapíkaté, kožowité, přezimující, proswílawě teč- 

 kowané, eliptičné, ostré, wysedložebcrnaté : žeber we- 

 zpod pýřitoaksamitnatých, 3 — 4" dlauhé, I Ví — 2" široké; 

 kwéty asi co gdaulowé weliké, bílé, úžlabíčkowé, oje- 

 dinělé, na stopce asi l" dlauhé, oblaunké, pýřité ; ka- 

 lich podepřený listenem čárkowitým, pýřilým : trubka 

 zakulatélowejcovvitá, pýřitá, kraj na patero, nejčastéji na 

 člwero klaný : ušlůvv wejčitých, tupých, kožowiiých ; plá- 

 tky 5 — 4, dwakrát ušlůvv delší, bílé; owoce twaru a zwí- 

 cí mírné hrušky, pýřité, wně žluté, u wnitř čerwené, 

 bílé nebo zelenawé, dužnaté, šťáwnaté, sladké a kořen- 

 né, senem silně zapáchající; semena mnohá, iwrdá. — 

 Na Ostrowech karybejských a w Americe horké, odkud 

 přenesen do obojího swěia, kdežto co owocný strom 

 se wšude sází. Kwěle na konec dešťůw a nosí až do 

 kwětna anobrž červvna. 5* 



Kujawkám neiláwají dozráti, dílftin že je žeran netopýrowé, 

 dílem ie luliodnosti pozbjwají. Nejradse jedí je siirowé, a to na 

 la^!uý žiwot z rána, též i po stole ; se špaaíelskýiii wínem a cukrem 

 dušené jsau wýborné: dělají též z nidi zmrzliny, zaděláwaniny a 

 podobné pokrmy. Též w popeli liurkém upeCené jedí. Kujawky 

 zralé obinekCtijí žiwot, nezralé zelené ale stawí. Semenu twrdá, 

 nemohauce se zažiti, odcliázejí neproměněná, tak že nepozl))wají kli- 

 dnosti. Kořen , kiiru a listy swraskawé |)otrebují proti slabosti 

 ttrojtiw zažíwacícli, častčji w kaiipelídi proti nemocem kožním. 



Mají odrodek owoce menšího, knlowatejšíbo, síúwnatějšílto a 

 lahodnejšílio. 



A', jahlkoxvá. P. pomiferum Zm. Diet. se. nat. atl. 3. 

 /. 224. Gujavus agrestis Rumph 1. t. 48. Malacca Pela 

 Rheed. 3. t. 35. Araoa-guacu Piso p. 74. Marcg. 105. 

 Podobá se vvelmi předešlému, tak že jej někteří jenom 

 za pauhý phmý odrodek jeho mají ( wiz Rostl. 2. 

 ob. 39i. odrodek (i). Rozhy též čtyrboké ; listy waječ- 

 no- nebo podlauhlokopinaté, wezpod pýřité ; stopky 3 — 

 mnohokwěté: kwěty obyčejně o ó uštech kalichowých a 

 plátcích ; owoce kulowaté, zwící blumy. — Roste tamtéž 

 jako předešlý w půdě kamenité. 5« 



Owoce Čerwenawě zelené, se sliipkau kožowitau a dužninau 

 tužší, za to sladší bez nepříjemného zápachu s«o<ím , protož je radše 



