662 



prímó, oblé, lysé; listy sfrídawé, seflawó, wálcowité, tu- 

 pé, dužnaté a štawnnté, na líci maličko ploché, rowno- 

 wáxné odsiálé , dole newztažené , a nicméně wezpod 

 jakoby odlaupnuté, wrcholík rozsochaný nebo roztro- 

 jený ; stopečky zdélí kalirliu, jehož ušty kopinaté, lu- 

 paunké, bílé nebo bledě růžowé ; tycinkv bílé; prašníky 

 hnédobrunátné. — [Na skalách, zdech, střechách po nej- 

 wétsím dílu Evvropy. Kwěte w lipnu a srpnu. 



Před časy w lékařstwí se užíwal ; může se jísti co zelenina a 

 salát. 



R. ostrý. S. aer e Lín. Plenk t. 35 1. Curt. lomí. I. t. 

 3?. Schkr. l. 123. Hayn. \. 1. 15. Dccand. gr. t. 117. Ne- 

 třesk III. Mat. Háj 326. h. Netřesk nejmenší nebo tuč- 

 ný mužík menší Mat. JVel. 406. c. Kořen tenký, silně 

 Iřásnatý, wypauští mnoho lodyh plaziwých, tenkých, ni- 

 ťowilých, hustolistých, 3 — 4" wysokých, wzestaupawých ; 

 listy dužnaté, wejcowité, ostraunké, na rubu hrbolaté 

 wypuklé, toliko hořením krajem dolejšku přirostlé, a tu- 

 dy vvezpod jako odlaupnuté a zakulaceně tupé, Ivsé, ja- 

 ko celá rostlina jasně zelená, často čerwenawě tečkowa- 

 né a čárkowané, na wětwích jalowých střechowité ; wr- 

 cholík nejčasfěji sochatý; kwěly jednostranné, skoro se- 

 dawé ; ušly kaiichowé vvejčité, tupé : plátky vvíce než 

 dwakriU delší uštůw kalichowých, kopinaté, ostré, rozlo- 

 žené, i s tyčinkami a pestíky žluté. — INa škroboli- 

 nach po celé Evvropě. Kwěte w červvnu a lipnu. "4-. 



Celá rostlina má diiiť ostrau a pernan ; zpruzuje kůži ; druh- 

 dy se potrebowala na wíedy a w wnitř k poCišCowání horem a doleni, 

 též i proti wodnotělnosti a kurdějiiin. 



R. sestihrani]. S. sexangulare Lím. Fl. clan. t. 1614. 

 Barjn. 1. t. 16. Dicand. gr. t. I 18. Podobá se předešlé- 

 mu; listy jeho jsau ale oblé, čárkowité, tupé, dole a we- 

 zpod wytažené w špičku krátkau dolů směřující ; wrcho- 

 líky roztrojené; ušty kaiichowé čárkowité, tupé. — Ko- 

 ste tamtéž. O 8 neb li dní později kwěte. "4-. 



Wlastnosti předešlého. 



R. podhmili). S. reflexům Lín. Fl. dan. t. 1818. 

 Reichrnh. ic 3. t. 286. Clas. 2. 1. 60. Lohd. 1. 1. 377. 

 Kořen tenký, třásnatý ; lodyhy dole položené a kořena- 

 tějící, pak wzestaupawé, V2 — l' wysoké, huslolisté ; listy 

 dužnaté, čárkowitojelilowilé, ostré, krátce hrotité, obak 

 nadduté, dole a wezpod wytažené, a tudy jakoby o- 

 ítnihaté, na wětwíeh jalowých slřcchowité, odstálé ane- 

 bo podhnuté ; vvrcholíky roztrojené nebo rozpelěné, 

 wělwíčky čisto socháte; kwěly jednostranné, krátkostop* 



