69é 



do předu obrace é; listy lodyliowé, slřídawé, obdálné, 

 přímí», menší, lenší, pilowané zubami drobnějšími, ten- 

 šími, ostřejšími, dílem w brwy se končícími a na bořejš- 

 ku rídnaucími ; kwéty déle kratšejí slopkaté, a lim dě- 

 lající hroxen jednoduchý, hustý anebo latowitý, řidší, 

 cbocholíkowitý ; kalich trubky srostlé, uštňw wejčitotroj- 

 úhelnýchj tupých; plátky 2 — 3krát delší uštůw kalicho- 

 wých, obwejčité nebo wajeoné, na konci zaokrauhlené, 

 bílé, někdy na líci u pro:;rřed nachovvé tečkowané ; pra- 

 šniky bělawé. — Na skalách alpských a podalpských 

 též i na nižších horách, na Pyrenejích, Alpách, Tatrách, 

 w Čechách. Kwěte w čerwnu až do srpna, w zahradách 

 jii \v kwétnu. ^■. 



Ozdobná rostlina dající se w zahradách jako netřesk k zao- 

 braiibení záhonkuw potřebowati. 



L. cymbdlkowij. S. Gotyledon Lin. J,l. lapp. t. 2. f. 2. 

 FL (lan. I 241. Stiinn f. 33. SUrnh. sajc. t. 2. Podobá 

 se welice předešlému; listy w růžičkách obwejčitopo- 

 dlauhlé, nejtupější, chruplawě pilowané ; lata weliká, pře- 

 mnohokwětá ; ušty kalichowé podlauhločárkowité, delší 

 nežli trubka zwonkowitá ; plátky wětší, podlauhloklínowi- 

 té, nikdá' netečkowané, čňělky přírovvnoběžné, na konci 

 ohnuté, prašníky růžowé. — Na Alpách šwýcarských, 

 Pyrenejích, w (Norwcgách, Islandu, Loparsku. "4-. 



L. zrtiatij. S. granulata Lm. FL dan. t. Mi. Engl. 

 bot. 1. 500. Plcnk t. 345. Schk. t. 119. Stiinn f. 6. Hayn. 

 3. t. 23. Lomikamen II. Mat. Háj, 293. L. bílý Mat. 

 JVcL 243. C. Haupowé koření. Kořen plaziwý, mrcasa- 

 tý, nesaucí blízky nahnědlé, špinawě čerwené, kulowaté, 

 skoro jako wikwa weliké, ježto na podzim se rozpučiwše 

 slupku wypauštějí blízky menší; lodyha přímá asi I 

 zwýší, lepnatá žlázkami na chlaupcích nesenými, oblá, 

 dole jednoduchá , wýše staženě latowitě rozwětwěná ; 

 listy kořenowé a dolejší lodyhowé ledwinité, asi 1 

 široké, a skoro tolikéž dlauhé, tupě laločnaté, nebo zej- 

 kowané, řapíkaté, pýřité, listy hoření na tré klané, se- 

 dawé ; řapíky žlábkowité ; kwěty dohromady latněné, bí. 

 lé, dost weliké, newonné; kalich ušttiw podlauhločárko- 

 witých , tupých, dřiwe delších trubky -korunowé, pak 

 co ona dlauliých ; plátky obwejčitopodlaulilé , mnohem 

 delší kalichu ; tyčinek 5 delších a .S střídawě krat- 

 ších čnělky nejdelší, kopisťowité, skoro rownoběžné ; 

 tobolka bledě hnědá, se semeny drobnými, černými, 

 wejčitopodlauhlými. — W hájích, po kraji lesíiw po ce- 

 lé Ewropě. Kwěte w kwětnu a čerwnu. "H-. 



