COG 



waječnik dole obklíčený kruhem žluiýin, zlá/.natým, i s 

 čnolkaina a bliznami čerwený. — (Na Pyrenejích, Alpách 

 švvýcarskýcli, solaohradských, Krkono.šúíh, w Anjjlii. "4. 



Rod ten ozdobný liodí se obzwláštg k obraiibení záhonkiiw w 

 zaliradádi. 



L. srslnaly. S. hirsuta Lin. EngL bot. t, 2322 La- 

 peyr. py7\ t. 23. S. punctata Slcrnb. suppl. 1. L 4. Rod 

 welmi líiěniwý. Podobá se I. stínowému, lisí se ale li- 

 stím zaokrauhlým, přisrdčitým, zubatým, chlupatým, řa- 

 píkem dlauhým, oblaunkým, na líci zlábkowiiým, a \ve- 

 zpod huňalým ; kwely ostatně jsau běwnolatněné ; stopky 

 žláznatolepké ; ušty kalichovvé tupé; plátky kopisťowité, 

 často teokovvané ; tobolky wejcowité ; čnélky sotwa od- 

 stáwající. — W Sibirii a na Uybernii. '4-. 



Hodí se též jako následující na obruby záhonkowé. TeCky 

 na plátcích předstawnjí písmena, po nicliž někteří rozezuáwají slo- 

 wo Jehowa. 



L. IcdivinUij. S. Geum hin. Též rod předešlým dwě- 

 ma podobný: listy jeho okrauhlé, dole hlubokosrdčité, 

 anebo skoro ledvvinité, obak roztraušeně mrtnaté; řapík 

 ještě užší a srstnalý. — Na Pyrenejích, na Alpách šwý- 

 carských. '^. 



L, odrostečnatij. S. sarmentosa Lin. Jacq. rar. t. 80. 

 Schrcb. (lion. t. 2. 3. Bylina chlupatá, mnoho dlauhých, 

 niťowiiých odrostkůw wypaušlejioí ; listy wšeeky koře- 

 nowé, předlauhorapíkaté, ledwinitookrauhlé, mélkolaloč- 

 né a dwakrát zubaté, podlé žil a žeber často bélostra- 

 kalé a wezpod ponachowélé : stwol 1 — IV2' wysoký, bě- 

 wně latnatý, rozsochanowétewnatý ; kalich prostý, za 

 kwétení podhnutý ; kwét neprawidelný : plátkv 8 hoření 

 wejčiié, ostré, dole bílé, nahoře karniínowé, s několika 

 tečkami welikými, brunátnými, dolení 2 i — Skrát delši, 

 kopinaté, ostré, zcela bílé, a jeden delší druhého ; mezi 

 waječníkem a menšími plátky žlázy pololunowité. — W 

 Číně a Japanu. Kwěte w čerwnu a lipnu. "^ . 



Ro 1 jiiičiilin a kwílím w to:ii pokolení neobyčejným iliowáme 

 W kruliuifdi, protože naší zimy nesnaží. 



L. roční. S. tridactylites Li)?. Fl. dan. t. 1.017. Schk. 

 t. 119. Stiirni f. 33. Sternb. sax. t. 17./. 3. Zelinka 

 zwýší pídi, přímá, žláznatochlupatá, lepká; lodyha nej- 

 wětewnatější, ano i jednoduchá, málokwělá ; listy koře- 

 nowé přídužnaté, 3 — hlaločné, nebo celé, dlauhořapí- 

 kalé, řapíka plochého , lodyhowé strídavvé, dlanitě na 

 tré klané; stopky Jkwěté, 2listenné, mnohem delší to- 

 bolky ; ušly kalichowé podlauhlé, tupé, pak kratší nežli 



