710 



Mí plochá. E. pianům Lití Jacq. nust. t. 391. Trntt. 

 arch.'t. 214. Kořen jako prwního rodu, llustší ale a bí- 

 1} :' lodyha 2 — 3' zwýší, modrawě naběhlá, nahoře oko- 

 líkowitě wělewnalá : wětwe socháte nebo rozlrojené ; listy 

 kořenowé 3 — (3' zdéií, P/* — 4" zšíří, tupé, dole srdčité, 

 kolcatě pilowané ; následující listy podobné, kratčeji ale 

 rapíkaté, pak sedawé, u zpodiny širší, hlaubcji zubaté, 

 ponasekané, nejhořejší objímawé, dlanitě -ísečné : dříp 

 podlauhločárkowitych , kolcalozakončitých a kol(Mlozu- 

 balých ; okolíky slrbaulowilé , obklíčené pokrvwkau z 

 lupenúw h — 8, čárkowitokopinatých , obdálně kolcato- 

 piíowaných, co slrbaul dlouhých ; piewy čárkowité jakož 

 i zuby kalichowé kolcatozakončilé, wnčšné 3scčné } 

 kwtíly siné. — ÍNa ladech, polích, lukách suchých w 

 Ewropě jihowýchodní a w Asii. Kwéle w čerwnu až do 

 srpna. "4-. 



Kořen má cimf ostřejší a kořennější nežli máčka |Volnf. 



M. wekel. E. marilimum Mnlh. Lín. Fl. cian. t. 875. 

 Tralt. arch. 1. 209. Blak. f. 297. Mačka mořská Mal. Háj. 

 l9o. Wel. 227. Kořen plaziwý, diauhý, hnědý, u wnitř 

 bílý; lodyha přímá, zwýší (i — 18", tlustá, jako ostatní 

 nať bělawá , často pokrytá jínowatkau siwau, nahoře 

 i amelhystowau, od dola wětewnatá; listy ztuha kozowiic, 

 wíce méně chobotnaté a kostrbatolaločnaté, po obojím 

 powrchu hrubožilé, po kraji chruslawé, kolcatozubaté, 

 dolení rapíkaté, okrauhlosrdčité, řasnaté, celé nebo la- 

 ločnaté, 2 — 4" zdélí, ostatní totiž hoření sedané, objí- 

 mawé, dlanitě laločnaté; okolíky slrbaulowité, wejoii<r/a- 

 kulatělé, opatřené pokrywkau z lupenů o — G welikých, 

 elíptičných, kolcatozubatých, delších nežli okolíky; pie- 

 wy kolcaté, delší nežli koruna siná. — ÍNa pomořích 

 Ewropy mírné a teplé. Kwěte w čerwnu až do srpna. 1|. 



W P>wropě sewerné jedí iniadistwan rostlinu anebo její mladé 

 odnože ; w Anglii potřebují kořen zasiadlý nasliznatělj' w rozdíl- 

 nýcli díorobádi plicnídi. 



M, smradlmvá. E. aquaticum Lin. E. am foeiidum 

 Herm. liigdb. t. 287. E. foetidum Sloon. \. t. IÓ6. /. 3.4. 

 Kořen letní nebo ozimý, složený z několika mrcasůw tlu- 

 staunkých, dlanhých. bělawých anebo nárusých ; lodyha 

 slřewíčná, zelená, příhranatá, sochala : uětwí odstálých, 

 smítkůw zprohýbanyrh ; lislv kořenowé nVžičkowitě roz- 

 ložené a nejwíce na zemi položené, podlauhlé nebo 

 příkopinalé, tupaunké, di)le zaužené, 4 — (>" dlauhé. na- 

 hoře 8 — 12"' široké, uíěkké a měkce kolčíkatopilowa- 

 né. hoření sedawé, stříčné, příklínowilé, dlanitoscčné : 



