"50 



končité, s koncem wclmuiym anebo wewinulým,. Dwoj- 

 nažk.i pt) liM)olu sni.ičknnlá. [Nař.ky s ó šnorky : lilawní- 

 mi niťowitými, 3 prosireclnínii na lirbetu a 2 pobočníma 

 na ploše břišní, s \ wecHejsími náhrbetními, čárko witj,'- 

 nii, pobočními blano\vitokí'ídlal)'mi ; křídla celého; bráz- 

 dy pod šnorky wedlejšími .lpra«ižkovvé ; semenice 2díl- 

 ná. Semeno ploskosmačknuté. 



C. gar iránské. T. garganica Lin. Gouan ill. t. 10. 

 Sibth. t. 287. Kořen mnoliolelý, sedy, mrkwowitý ; lody- 

 ba přímá, "I — 3' wysoká, dutá, nahoře wětewnalá, oblá, 

 aulle brázdowaná, lysá ; listy obwodem okrauhlowejčité, 

 2 — -Jkrát wyštčrbené , lesklé: úkrojuw čárkowitých, o- 

 slrých, prodla úžených, po kraji nejcelejších, dolíi bčží- 

 <*ích a stékajících se ; řapíky kořenowých listůw dlauhé, 

 lodvhowých dolení kratší a pak žádné; pošwy nejhořejší 

 bezlisté; okolíky obšírné, mnohopramenné : pokrywka 

 a pokrvwečky z lupenůw skrowných, prchawých ; kwčty 

 žluté; dwojnažky 6" dlauhé, ó'" široké, dole hluboko 

 srdčitě wykrojené, rusé, na hřbetu nahnčdlé. ^ (Na po- 

 lích po»nořských Ewropy střcdomořské jižnější a Mauri- 

 lanie. Kwete w čerwnu a lipnu. '4-. 



Kořen plný šCáwy leptawé jako tiirpit silně poCišCuje; potřebu- 

 je se proti wyraženiiiáni a rozehnání otokuw. 



C. smradlaivé. T. Silphium Vivian. T. garganica /?. 

 Dccand. Podobá se předešlému, takže je mají za jeho 

 panhý odrodek ; lodvha přímá, oblá, brázdowaná*, listy 

 wvšlčrbené: ijkrojůvv mnohodílných, úkrojkůw jedno- 

 duchých, na tré klaných, wšech čárkowitých, prodlauže- 

 ných, obak srstnatých, po kraji podchlípených; pokryw- 

 ky a pokrvwečky žádné; dwojnažky 8" dlauhé, dole 

 srdčité. — ÍNa wrších Cvrenských w Africe. 



Viviani se doiiinfwá, že staří od tolio rodu brali híIííhiii, kte- 

 réž n weliké wážuosti nieli, a proti neníoceni potřebowali, jako 

 nyní Certowo lejno. Klejopryskyřici museli z diwokýdi kořeniiw do- 

 bjwati. 



6'. hiíňafé. T. vilIosaLm. Lem. t. 20G. Pknk 1. 219. 

 Scilk. 1. 7(1. Lodyha oblá, lysá, hutná, I'/? — 2' wysoká, 

 málo wetewnatá ; listy třikrát wyšterbené i s řapíkem 

 huňaté : úkroje podlauhlé, chobotnatoprotisečné, nejdo- 

 Icjší sehnuté ; pokrywky někdy žádné ; okolíky obšírné, 

 8 — I2pramenné; kweiy žlutawé. — Na wrších w Ewro- 

 pě slředomořské, obzwlášle w iJispanii. 



Kořen ostrý jako předešlý potřebují jineDowitč proti lišejiiin a 

 jiným wyražeiiinám. 



