112 



P. kolcatd, A. spinosa Lin. Schmidl. t. 102, 103. An- 

 gelíca arborescens Comm. amst. I. t.h^. Christophoriana 

 Pluk. alvu t. 20. Ker 8 — 10' wysoký, kmenu přímého, 

 tlustého, jednoduchého nebo skrownowětewného, jako 

 rapíky krátkými kolci ozbrojeného; řapíky 2 — 3krát pe- 

 reně rozdělené : úkroje wejčité od počátku prwních 

 dílůw řapíkowých až na konec rozpostawené, zakonči* 

 té, pilowané, lysé; hrozen konečný, pýíitohuňatý, ro- 

 zewi-eně přewětewnalý 5 okolí ky přehojné, mnohokwěté, 

 pokrywkau malau z lupenúw čárkowilokopinalých, tu- 

 pých , čerwenawých , pýřitých ; kalich ušlůw zaokrau- 

 lilých, tupých; plátky okrauhlé, bělawé, podhnulé ; čně- 

 jek ó rozewřených, oblaukowitých ; plod óžehrý. — W 

 Pensylwanii, iNowém Boraku, Karolíně, Illinoe. Kwěle w 

 lipnu a srpnu. \. 



Odrodek řapíkůw nekolcalýdi a listůw na mhu siwjcli. Kořen a 

 kúra welini kořenné a stiplawé we zwarenině potrehnjí proti wod- 

 Dotdfaiosti, dnám, starým kasiům a nukazliwým diorobúm. 



Břečtan. Hedera. Epheu. 



Kraj kalichowý uywýšený nebo zubatý. Plátkijw S 

 •^10, na konci nespojených w čepičku. Tyčinek h — 10. 

 Cnělek o — 10, klíinawých anebo w jednu srostlých. Mal- 

 wice h — lOpauzdrá. 



Kře pnulé nebo přímé, anobrž stromy. Listy jednoducbé Ufbo 

 •ložené. Kwety oko)ič«né nebo strbaulené. 



B. bluší. H. Helix Li?i. Bull. herb. 1. 133. Schh: t. 

 305. Guimp. t. 2ó. Hayn. 4. t. 14. Engl. bot. 1. 12G7. 

 Dřev. et. Hayn. eur. t. 66. Břečtan wětší a niensí Mat. 

 Háj. 171. 172. — Wel 202. — Rostl. 2. ob. 22. Ker 

 wypauštějící mnoho wětwí, Iřebas do wýšky 30 — 50' 

 wzhůru se šplíhající a mnohým kořáním wělrním se 

 udržující, vvždy zelený; kmen jeho zponenáhla pribýwa- 

 jící může we wysokém slárí státi se poněkud stromowi- 

 tým : listy střídawé, řapíkaié, lysé, lesklé, kožowiié, h — 

 3roholaločnaté, dole slabě srdčiié, nejhořejší a rozeh 

 kwětaucich celé, wejčité , do eliptičně kosočtwciečna 

 nebo podlauhiokopinata přecházející, zakončilé ; oko- 

 líky jednoduché .12 — 20kwělé, zakulatělé, konečné neb 

 ťižiabíčkowé, často po 3 — 6 spojené w hrozen konečný ; 

 stopky hwězdowilě pýřilé ; zuby kalichowé krátké, pří- 

 irojúhelné, padawé; plátky podlanhlé, po krííjích slabě 

 nadwinulé, pak podhnuté, žlutawě zelené ; maiwire ku- 

 lowaté, zwící hrachu, s óúhelnau šomolkau, černé, 5- 

 pauzdré, pomeláním obyčejně 2 — 3pauzdré. — VV Ic- 



