78 i 



jsíiu laliňdkau. Z inalwic, hezinck, dělají powídlř, kccnndu, Jižto w 

 l('!kařstwí a w kiicliynírli potřebují. Z wětwí siréně zbawfnýdi dělají 

 rfwkVi iltlapci ale atříkafiky a bandiaCky; ze střené kuliřky na stroj 

 elťklrikowý. B<ízif)ky jsaii prý driibeži jedem. Staří Slowané po- 

 labští ineli stroiH ten za jioswátný, a odtud snad pochodí, že w Cecháili, 

 iKi IMiirawť, w Slezsku a na Slowensku neuí na wenkowě obydlí, aby 

 podlé nelio nebylo bezu, který obyčej i w zemídi zadiowal se, kdež- 

 to řeč slowanská wylmbena. 



B. chebd. S. Ebulus Lin. MilL ic. t. 22G. Plenk t. 

 ?30. FL (lan. t. Hr,6. Curt. lond. 3. /. 18. Engl. bot. t. 

 Mh' Schli. t. 83. Gaimp. t. 33. Hayn. 4. /. 15. Dusseld. 

 16. t. 19. TVagn. i. t. 30. 31. Rostl. 2. ob. 11. Chebdí 

 Mat. Háj. 388. — ircL i Stí. C. Chebd, hebd, chbez, 

 chbeza, chobzda, chebdí, hebdí, zemský bez. Kořen s 

 oddenkeni plaziwým, dřewnatým, uzlatým, co prst tlu- 

 stým, dlouhým, hnědým, mnnho mrcasů wysilajícím, wy- 

 pauštějícím lodyhy letní, jednoduché, přímé, 3 — 5' wyso- 

 ké, dole co pi-sl llusle', kruché, ohlaunké^ brázdalé ; lisiy 

 stříčné, lichopeřené, dolejší ó-, hoření 3jařu)é: lístky 

 kopinaté nebo wejčitokopinaté, nejostřejší, di"obně pilo- 

 wané, lysé, na líci tmawozelené, na rubu bledé, 3'/2" 

 dlauhé, ^4' široké ; řapíky dolení dlauhé, wzhůru se zkra- 

 cující, dole při wzniku s násadkama palistowitýma ; wr- 

 cholik konečný, weliký, na dwé nebo tré rozdělený, s 

 kwěty mnohými, stopečkatými, bledě čerwcowými; praš- 

 níky tmawě oer\vené» na nitkách tlustých; mabvice kulo- 

 waté, maličko drobnější. — Na místech wlhaunkých podlé 

 lesůw, na polích hlinatých, weliké plasy pokrýwající, po 

 celé skoro Evvropě, též na Kawkazu. Kvvěte w lipnu a 

 srpnu ; zrá w září. 1|. 



Celá rostlina zapadlá silně a nepříjemné. Oddenek a listy 

 násilně počišfují, kwěty a malwice (diebdiuky) ženau na jiot. Nyní w 

 lékařatwí se nepotřebují. 



B. čerwený. S. racemosa Lin. Jacq. rar. ť óí). Kern. 

 t. 72. Gaimp, t. 35. Duhám. nov. \. t. 5tí. Rostl. 1. ob. 19. 

 Bez horní Mat. Háj. 388. — Ifel. 3tí 4. Bez čerwený, 

 horní, lesní. Keř 8 — lO' wysoký, přímý; wětwe stříčné, 

 s korau hnědau, bíle skropenau, střeněm skořicowě hně- 

 dým ; listy stříčné, lichopeřené, 2jařmé : lístky podlauhié, 

 zakončité, dole příslejné, pilowané ; řapík dole se žiázka- 

 ma ; hrozen wejcowitý nebo obvvejcowitý, nejtupější : 

 wětvvičky stříčné, slřídawě rozdělené ; stopečky kratíčkě, 

 jednokwělé, listeny 2 stříčné, na konci nesaucí kwěfv 

 ze žlulawa zelené ; malwice zakulaiělé, čerwcowé, kr.ijein 

 kalichowým wěnčené. — INa chlumech wlhaunkých po 

 Ewropě prostřední a jižnější, též w Sibirii. Kwěte \v 

 dubnu a kwělnu.^l^. -ůií, 



