I 



Í5S9 



lisiúin co do wclikosli a Iwaru podobni'., hořeaí ninuheru 

 kratší, ncjhorejii' m-jkralší; lisí) nejlioiejší podkwětuí 

 kopinafé, lirolilé ; koruny wně čtMwenawé, serpivvó, u 

 wnilř bílé: irubky co kríij dlauhé ; piody zrnkowano- 

 šeťpiwaunké. — í\a ^ucliopai-ich wyi,lunii)'ťh. Kwěle w 

 čcrwnii a lipnu. '^-. 



M. uonná. A, odorata Lín. Fl. dun. t. 5G2. MUL. ic. 

 t. .'lo. Lnin. 1. 61. Plcnk 1. 53. Schk. í. "_'3. Pluna umřena 

 Mat. IViL 286. Božcowé koření. Kořen oddenku daleko 

 se roz-plaztijícího, tenkého, vvěiewnatélio, čerweně hně- 

 dého, klaubnalélio, z koncůw wětwí \vyháně)ítího lody- 

 hy lelni, priiiié, '/j — 1' wysoké, čfyi hrané, jeduoduelié ; 

 listy stříčné, lesklé, po kraji a na žíle wzhůru .štétinko- 

 wanošerpiwé, králkohroté, dolení podtauhlonejčilt', ho- 

 ření podlauhlokopinalé nebo feopinalé, dolů maličko se 

 zužující; palistv dolení rozdělené na listy 2, hoření 

 na iré klané, které jako listy wyblízejí, takže lo wypadó, 

 jakobv dole bvly listy šestnaté, nahoře ale oíninfé ; z 

 konce lodyhy a tedy z úžlabíěka nejhořejších lisluw 

 wynikají stopky 2 —3, listu asi dwakrát delší, několikrát 

 rozlrojenovvrcholičené ; listeny dolení drobné, kiípinaio- 

 čárkowiié, hoření nejmenší; kwěly bílé, kraje asi zdidí 

 trubkv ; plody dwojkulaté, udičiloštělinaté. — \V pisti 

 lesůw stinných po nejwělším dílu Ewropy. Kwěle w kwě- 

 Inu a čerwnu. "4-. 



Cerstwá nemá zápa. Im, usušená ale woní pí/jemuě u silno 

 jal^o tráwa woíiawka. Cerstwá wcliá?! do uinti inújoučhu nelio hij 

 lii.ncho, yhoi w D£ktrr5(:lt krajiáách lid sjírostý užíwá. Jindy byliui 

 putřebuwali w lékařstwí (Matrisjlva). 



uu 



Malena. Rubia. Ró7HE. 



Kalich trubky wejčítokulowaié, kraje skoro žádné- 

 ho. Koruna kolowitá, ódílná. Tvěinkv krátké. Cnělky 2 

 krátké. iMod dnojčatny, zakulatěly, zbobulelý, šťáwnatý. 



J/. barwíiskrí. R. tinctorum Lin. Plnik t. ó7. Tmih. 

 1. 60./ I. Schk. 1. 23. Sturm /. 3. Hoyn. II. A 40. Dns- 

 seld. 7. l. 18. Jfapi. i. t. 119. Mařena zahradní Mat. 

 Háj. 238. — Wei. 286. Mařena , mořena , mořonka, 

 broct brolec. Kořen oddenku pod zejní se rozplazujícího 

 a roznělwujícího, co brko tlustého, ^vhánějícího několik 

 lodyh letních, 2 — 3' dlauhých anebo delších, běwnýcb, 

 4hraných, po hranách dolů krátkokolcatýf-h, nejodslále- 

 ji a obyčejně slříčně wělewnalých \ lislv stříčné, kopina- 

 té nebo podlauhlo- a eliptičnokopinalé. krátce zakonči- 

 lé, w řapik Zdužené, lysé, po kraji u na rubu po žíle 



