w Delfinatu, w Šwýcařích, Pedemontu, Itálii, Tyrolsku. Kwť- 

 te w srpnu. '^■. 



Woní a cliutná welmi hořce i kořením a wcliází w tak nazvya* 

 né tlié šwýcarské. 



Rebříčbk. Achillea, Schafgarbe. 



Aubor mnohokwětý, různomanželný ; kwětůvv w pa- 

 prsku 4 — 6, samicích, jazykowitých, zkrácených, často 

 různotwarých, řidko žádných, w terči obojaké, trubko- 

 wilé, ozube. Zákrow wejčitopodluhowatý, z lupenůvír 

 střechowitých, preřídko hnědě obraubených. Ježle těs- 

 né, hned ploskaunké, hned prodlaužené, s plewami nie- 

 zikwětními, proswítavvými, podlauhlými. Koruny trubka 

 smáčknula. Nažka podlauhlá, lysá, smáčknutá, nahá, 

 bezkíídlá. 



A', obecný. A. Millefolium Lin. Fl. dan. t. 737. Engl. 

 hoU t. 758. Plenic t. 631. Schk. t. 255. Sturm /. n. Hayn, 

 9. t. 45. Millefohum Blak. 1. 18. Řebříček 2. Mat. IVel 

 414. Kořen mnoholetý, pod zemí plaziwý ; lodyha pří- 

 má, rozdílně wysoká, na suchopařích solwa palečná, w 

 půdě mastné třebas i Irojstřewíčná, oblá, autle brázdowa- 

 ná, nahoře wětewnatá, příhuňatá; listy kořenowé a lody- 

 howé řapíkaté, ostatní sedawé, obwodem podlauhločár- 

 kowité nebo kopínaté, dwakrát wzštěrbené : úkrojůw ce- 

 lých anebo zubatých zuby chruplawě ukončenými a hro- 

 titými, lysé nebo huňaté, hustěji nebo řidčeji ďubkowa- 

 notečkowané, w dubkách žlázkau žlutau proswítawau, 

 wíce méně pátrnau opatřené; chocholik složený, na wr- 

 chu skoro rowný, hustý, směstnaný; zákrow obwejčito- 

 podluhowatý, lysý nebo huňatý; lupenůw nestejných, 

 wněsných menších, kopinatých, silnau žilau opatřených, 

 tupaunkých. bělawých, po kraji nejaužeji hnědých? ja- 

 zýčkuw 4 — 5, obwejčitých, tupě Szubých, dwakrát krat- 

 ších zákrowu, bílých, někdy blcději nebo sytěji růžo- 

 wých: plewy podlauhié, ostré, proswíl;nvé. — [Na lu- 

 kách a pastwinách, pažitech po celé Ewropě a Asii se- 

 werné, nyní také w Americe sewerné. Kwěte w čerwnu 

 až do jeseně. "4-. 



Podlé půdy, na níž roste, proměňuje se welmi : na suchopařích 

 jest inensí, huííatPjsí a úkrojky listowú autlejší a užší, w mastné ale půdě 

 wětší, lysejší a má úkrojky listowé širší; kwěty wždycky zachowají swó 

 welikosti. W lékařstwf potřebují se swršky kwetaucí, 



v v 



/{. štětinatí). A. setacea //'i et KU. t. 80. Podobá 

 se welmi předešlému rodu a obzwlášlě odrodku úkro- 

 jiíw aullých , na půdě wyprahlé roslaucího. Lodyhy 



