Aubory toho jako pťedeSlého rodu te potřebají, ačkoli k náiu 

 se nepřiwážejí. 



P. dicwinka. A. Abrotanum Lin. Plenk t. 609. Hnijn. 

 11. /. 22. Diisseld. 15. t. II. JFagn. 2. /. 223. Brotao 

 Mat. Háj. 109. b. — 'TFes. 236. c. Brotan, dřewinka, 

 boží dřewce. Kříček přímaunký, iřebas zwýší muže ; 

 wětwe přímé, oblé, brá^dowané, pýříčkowanó, hiistolisté, 

 staženě latnéné ; listy střídawé, sedawé, ob\todem wejči- 

 té, dolení dwakrát, hoření jednoduše wvšlěrbené ; úkro- 

 je jakož i listy nejhořejší příkwětní vvlasowité, prodlau- 

 žené, tupaunké, wezpod pýřiié; aubory zaknlatělé, še- 

 diwé pýřité, ničí; zákrow lupenuw weičitokopinatych, 

 ostrých, přízelinných , wnitřnich obwejcilých, po kraji 

 mázdrowitých ; kwéty wSccky obojaké ; ježle nalié. — 

 Na pahrbcích jižné Ewropy. Knete w srpnu a září. "fí. 



U nás w zahradádi obyčejný a oblíbeny. Celý woní příjemně a 

 cbutná kořeoíu). Jindá se potřebowal wfce w lékarstwí nežli nyní. 



P. šediivek. A. pontica Lin. Jacq. aust. t. 99. Hayn. 

 2. t. 10. Dusseld. 15. t. 13 Pelyněk pontský nebo šedi- 

 wek Mat. Háj. 198. — IFel. 233. ^'echrast, nechrest, 

 šediwek. Kořen plaziwý, wyhátií několik lodyh přímých, 

 1 — iVa' wysokých, někdy tuhých, hranatých, běloplsťna- 

 tých ; listy střídawé, sedawé, obwodem wejčité, na rubu 

 šedoplsťnaté, na líci lysé anebo pýřité, dwakrát nebo 

 třikrát wyštěrbeué: úkroje husté, jakož i listy nejho- 

 řejší příkwětní a jednoduché čárkowité, ostraunké; au- 

 bory šcdiwé, zakulatělé, ničí, na wětwičkách jednostran- 

 ně hrozněné, dohromady dělající latu staženau, kopina- 

 lau, třet^as 6" dlauhau ; zákrow lupenuw wněšných ko- 

 pisatých, zelinných, wnitřnich podlauhlých, tupých, po 

 kraji a na konci mázdrovvitě obraubených; kwěty krajní 

 samicí, w terči obojaké, aurodné. — Na pahrbcích wý- 

 slunných Ewropy prostřední z Francauz až do Ukraji- 

 ny, též w Taurii, Iberii a Mauritanii. Kwěte w lipnu a 

 srpnu. "4". 



Potřebuje se jako pelun obecný ; ačkoli jest slabší. 



P. Černobyl. A. vulgaris Lm. Blak. '.. 431. Plertk t* 

 606. Engl. bot. t. 978. Ha^fn. 2. 1. 12. Dusseld. 15. /. 

 12. Černobýlí Mat. Háj. 255. — IFeL 302. Černobeyl. 

 Kořen mnoholetý wypauští 1 nebo několik lodyh tře- 

 bas co muž wysokých, přímých, latowitě wělewnatých, 

 oblých, brázdowaných, lysých, někdy tmawonachowých » 

 listy střídawé, sedawé, obwodem obwejčiié, na rubu 

 běloplslnaié, na lici lysé, sytě zelené, protisečné : úkro- 

 jůw kopinatých, stříhanozubatých, ostrých, dolejších % ^í*^; 



