938 



Engl. bot. t. 974. Cnicus palustris Willd. Kořen mnoho- 

 letý ; lodyha vvztyčená, 3 — 4' zwyší , obyčejně nachem 

 naběhlá, nahoře málo wětewnatá , brázdowaná, řídko 

 huňatá ; listy wšecky dokonce doluw běžící, na líci roz- 

 Iraušeně huňaté, na rubu běloplsťnaté, někdy olysající, 

 hluboce protisečné : úkrojuw na dwé kl.iných, jako ú- 

 krojky kopinaté nejcelejších kolcem dosti dlauhjra 

 ukončených, též i po kraji ostatním kolcatobrwitých ; 

 obruby lodyhowé od listůw pochodící hluboce chobotna- 

 té, kolcaté : wětvve na konci lodyhowém krátké nesau po 

 několika (3 — 4 — ó) auborůw hroznatoshlaučených, wej- 

 cowitých ; zákrovvu lupeny přitlačené, kopinaté, hrotité, 

 příbezbranné, lysé nebo pawnčinaté ; koruny nachowé. 

 — (Na hikách bahnitých Ewropy celé a Sibirie. Kwěte w 

 lipnu a srpnu. '4-. 



Mla<iistwaii lodylui jedí na sewerii ni místo wariwa. 



P. zelný. G. oleraceum AU. Cnicus oleraceus Lin. 

 Schk. t. 223." C. pratcnsis Loh. ic 2. p. 1 1. /. Bmih. hisl. 

 3. p. 34. f. 1. Lam. Carduus oleraceus Vili. Řl)uchan. 

 Kořen mnoholetý ; lodyha třebas zwýší muže, přímá, 

 prauhowaná, na samém konci plsťnatá, jednoduchá ; listy 

 kořenowp křídlatořapíkaté , obwodem podlauhlé , obak 

 ostré, lysé, měkké, jasně zelené, zubaté nebo chobotnatě 

 zubaté nebo protisečné: úkrojůw kopinatých, rozewře- 

 ných, dolejších sehnutých , zubatých zuby kolcatýfui, 

 po kraji trníčkowanobrwité, lodvhowé podlauhlé ne^bo 

 podlauhlokopinaté jako kořenowé, po kraji dělené, dole 

 ale srdčité a objímawé; aubory (2 — í) konečné, shlau- 

 čené na stopkách kratičkých, plsťnatých a podepřené 

 lištami několika wejčitokopinatými, co aubor dlauhými 

 nebo kratšími, zelenými ; zákrowu lupeny chlupaté, ko- 

 pinaté, prodlaužené w ostří šídlowité, dlauhé a ohnuté; 

 kwěty žlutawě bílé. — Na lukách vvlhkých Ewropy 

 prostřední a sewerné Sibirie. Kwěte w lipnu a srp- 

 nu. If . 



Mliidistwé listi tu a onde co wariwo jedí. 



Lopuch. Lappa. Klette. 



Aubor stejnomanželný, mnoho- a slejnokwětý. Zákro- 

 wu kulovvatého lupeny kožowité, střechowité, dole přitla- 

 čené, pak šídlowité a hákowitě ohnuté. Ježic přídužnaté, 

 ploché s třepením tuhým, šídlowitým. Koruny na pate- 

 ro klané, prawidelné, s trubkan lOžilau. (Nažka podlau- 

 hlá , po boku smáčknutá , lysá, na přič hrázdowaná, 



