19 



^].iiii.; Ug om de andre saa høje og skønne Palmer 

 OL' Hr.'^'iier«. Ja endr^ naar han dækker sit Alvor 

 b;iL' S|.<t.r. s|»orer man dette <højt8tigende» Drag i 

 hans Tanko- <^ Følelsesliv. cGloria in exeelsis 

 or (Uni sindigste Begyndelse, der falder mig ind», 

 -aa<laii indleder han et Brev, hvor han er glad. 

 Og han slutter et andet saaledes: <Hvor skulde vi 

 snakke og ture om og entomologisere ! Sappho vildf 

 hlivft den bedste af alle Tævehunde og Dasli il< n 

 l...i-t. af alle Hanhunde; da vilde der blive «Fred 

 jmii Jorden og Menneskene et Vell>ehag», hvad jeg 

 i Parentes sagt anser for den fuldkomneste Skildring 

 at Lykke, som Ord kan give.» 



Man vil se, hvorledes J. P. Jacobsen, hvis Na- 

 lurt'l .synes at have haft adskilligt fælles med Dar- 

 wins — det var vel ogsaa derfor, han blev Darwinis- 

 mens første Apostel her hjemme! — man vil se 

 luT i Bogen, hvorledes Jacobsen indledte sin Frem- 

 Htilling af Darwins Teori. Han skildrede Naturen 

 •eora et vidunderlig stort Slot med Tusender af 

 >;.1<- og Celler, med dunkle Løngange, der fore ud 

 ^i Dagens Lys, og med aabne Svalegange, der lede 

 id til Mulm og Mørke* . . . Derinde havde saa <en 

 md vandret gennem mange smaa Celler ad mange 

 tede Gange, til han kom til en stor Hal med 

 lerligt Hvalv, med mægtige Dylxler og store, vide 

 Jdsigter. Denne Mand var Charles Darwin I' !:• 

 >manti8ke Billede symlMjliserer lykkeligt Darwins 

 ligen mod det hojtidsfuhlt stfire, medens samtidig 

 jævne Udtryk «en Mand> lictoner Jævnheden, 



2* 



