•^- '''•'"• '-r han da vel forberedt til «Beagle»- 

 Kk>i Ikke blot i den Foretand, »om 



Hen$<low mente: at han vilde kunne « samle, iagt- 

 tage og opti'^e alt, hvad der pua Naturhirtoriens 

 (i<l>et var vænl at optegnes«, men c^saa i den 

 Forstand, at det, han saa', Wide vække Tanker hos 

 )mni, bringe ham til at sammenfatte og slutte. Der 

 var moilnet i ham en Jason, sonr kunde søge og 

 tinde «det gjidne Skind>, der blev hans: Ideen til 

 Arternes Oprindelse!« 



Om hin Rejse (som begyiuitc iT Oecbr. 1831) 

 '4er det pudsige at forudskikke, at den tilsyne- 

 dende kom til at bero paa et Par Bagateller. 

 Darwin havde straks stor Lyst; men hans Fader 

 «ngde nej, — og dermed var Planen o|^ivet. Man 

 kan mærke paa Darwins Breve, det har knebet for 

 liatii :tt bøje sig. Han bojede sig imidlertid og be- 

 n .Ile .sig til at gaa tilbage til Universitetet. Under- 

 vejs tog han over til sin Onkel Jos. Den gamle 

 Dr. Darwin (der nærede stor Respekt for Onkel Jos) 

 havde sagt til sin Søn, at hvis han kunde træffe 

 ^en Mand me<l sund Menneskeforstand, som raadede 

 puim til at gure Hejsen, saa vilde han (Faderen) 

 rig« I tilbød Onkel Jos at køre til Shrews- 



biirv - Mge, at han ansaa det for klogt af Charles 

 at sia:i til, — — dermed var Faderens Indvilgelse 

 rikret. Men tilbage stod (Beagles* Chef, Kaptejn 

 Itzroy, der selv skulde bestemme over, hvad for 

 n Videnskabsmand han vilde have med. Fitr.n>y 

 ar en klog, dygtig, gennem-nobel, nogtt Mer Mand; 



