31 



I 



^^^v ~<<. i siii Autobiograti : c jeg til^^ede mig ener- 



^Ipøk Flid og koncentreret Opmærksomhed paa, hvad 



'c'g beskæftigeile mig med. Alt, som jeg tænkte 



" • læste, vænnede jeg mig til at referere 



] hvad j^ saå eller højst sandsynligt \ilde 



Denne Dressur, er jeg vis paa, har 



t Ulig til at yde dét i Videnskaben, som 



... j.det.» Han tager blot, som man hører, 



i\e vel vilkaarligt eller l)evid8t. »Dressere sig» 



idé- Associering?! Om nogetsteds er vel overfor 



11 'i-fattelse dét Korrektiv paa rette Plads, 



1 rrg en Dag formulerede i sin Ytring 



at man skulde aldrig sige <Jeg tænker*, men 



ker i mig*. 



.- udig gjorde den snævre Plads om Bord paa 



ibet ham mere metodisk; og dets stille og ens- 

 ige Liv opelskede den Lyst til Ensfjmhed, som 

 vde været i ham fra Barnsben. Men — Ensom- 

 og Ensomhed er ikke det samme. Saa længe 

 er saa ofte Danvin her paa Rejsen følte sig stærk 

 Og kæk, saa var det de vældige udstrakte Pami)as- 

 Btepper eller de vilde og majestætiske Bjærge, der 

 drog ham. Hans Higen gik højt til Vejrs, viden 

 « disse v^e l^nde«, skriver han, «foraar- 



suger uet En megen Fryd at naa Toppen af et 

 Bjænr: man lielierskes af en ubestemt Forventning 

 -'«* saare forunderligt«; og han dænges 



I&^ftigl iilUit at beskue LandHkai)et paa en anden 

 Banet*. Han b^vjstres af Tapi>erhed, af det fri, 

 ■Bi ubundne: Gauchoens uafhængige Uv lokker 



