iniiere. Df nuuinn.- Menne^krI i Vnum-n ii>u lil 

 mpne, at Mark«^nip var ikke eii Smule mere 

 )nt ' >g da han atter har Hjem- 



let« Jord uiicitr sine Fødder, topdager han, at 

 m skriver det dejligste Vrøvl. En to, tre af vore 

 Arbejdsfolk gav sig i Gaar straks i Lag med Ar- 

 t og blev til Ære for Master Charles' Hjem- 

 N-'iii.-^t ganske forfi^leligt drukne. Hvem indestaar 

 for, nt ikke Master Charles selv faar Lyst til at 

 og blive tosset! > . . . 



liavde været en Yndlingsvending hos Dar- 

 ined at »blive tosset« af Glætle. Her, i 

 ! '.rev efter Hjemkomsten, mens Lykke- 



ion i-eii liygiigt forynger ham, løber Vendingen ham 

 ' T sidste Gang i Pennen. Saa forsvinder <Ma.«*ter 

 ljarles»; og cCharles Darwin« er aldrig paa Nippet 

 tii :it i. liv. tosset', af Fryd. 



IV. 



Flan blev en tre Ugers Tid i sit Hjem; maatte 



til Greenwich for at pakke sine Beagle-Sager ud; 



- - frem og tilbage mellem Shrewsbun.*, Ix)ndon, 



iunbridge; bosatte sig et Fjærdingaar i sidst nævnte 



i'.y; og fl\'tlede i'n<h'lig (Marts 1837) til I»n<l<>n, 



vor han levede mu« ugift til ind i Januar l>:ii» 



Disse to Aar og tre .Maaneder*, siger han, <er 



virksomste, jeg uogtnHinde har »)plevet». Fra- 



en lidt længere L'dilugt i 3H tog han sig 



sjælden (tang nogle faa Dages Ferie. Han 



