fortes jeg lidt tfter lidt til ikke mer at 

 Kristendommen som en giKldommelig Aaben- 

 1i:irii i; var imidlertid meget utilbojelig til 



inm Tn>». Han udmalede sig, at man ved 

 j» r vilde fimle gamle Dokumenter, som 

 ilde bekræfte Evangeliernes fieret- 

 Imiin Fonstund udpønsede mulige <Bevismidler» 

 1 i:ivangeiiemrø Sandhed . . . Men saa snart Kristen- 

 !<>nimen hos et Menneske blot, eller fortrinsvis, skal 

 ;>e af Ræsonnementer, er den dødsdømt i 

 ske. <lkke-Troen sneg sig saare langsomt 

 ;,', og var tilsidst fuldstændig. Det kom 

 1 ngsomt over mig, at jeg følte intet Ubehag ...» 

 ' Jennem den « teologiske* Frigørelse fjærnedes 

 . Hindring, som ellers vilde have gjort det muligt 

 •r Darwin at undfange sin Teori: Iste Mosebogs 

 ^kabelseslære forpligtede ikke længer! Og mere 

 K't! Idet endog Hel ve Gudsbegrebet sattes under 

 iMsion, fjæmeiles tillige en Opfattelse, som — 

 ikke nødvendigt, men vanemæssigt var »g er for- 

 mbunden med den gængse kristne Guds-Tro. Det er 

 0[jfattelsen af Gud som direkte Frembringer af 

 alle det organiske Livs Former. I et Brev fra en 

 angt »enere Tid (1859) skriver Dan»'in med Føje, 

 'iin er overbevist om, da det første G- ' ' v 

 i-t. at Torden og Lyn er Følger al w . <• 



mange beklaget at skulle opgive den 

 lé, al hvert Lyn blev frembragt af Guds direkte 

 ind>. For de kosmiske Fænomener og for det 

 »rganiskes Fænomener havde Flertallet af det 19de 



