55 



^^B<i....v ..;, .'^ undre sig og beundre, som i Viden- 

 Plpaben;« Tjæneste forte ham fra Iagttagelse til lagt- 

 ^ tage! :a OixLigebe til Opdagelse. Og ikke 



nok ULriinal de fyldte ham tillige med I^ykken 

 ved at vide sig afholdt, og de styrkede hans Tro 

 ]iua sig selv. Der er et rørende Brev til den af 

 hant< Venner, som stod hans Hjærte nærmest. Bo- 

 tanikeren Hooker, han, der var «8aa honnet, saa 

 aaben og saa beskeden«, (^ som havde «et saa 

 roiitrt, velWlligt og intellektuelt Ansigt.* 1 det 

 Hrtv fortæller Darwin, at han forst havde faaet 

 officiel Meddelelse om en \idenskaWlig Æresbevis- 

 ning, og den havde ladet ham fuldstændig lige- 

 gyldig; men saa kom Hookers Brev derom; «og 

 wia stor er Virkningen af Varme, Venskab, Vel- 

 vilje, at nøj^igt den samme Kendsgerning, med- 

 delt som De gjorde det, fik mig til at blusse af 

 '^rlæde, saa mit Hjærte bankede stærkt>. Eller tag 

 i andet Brev til Hooker: < Deres Venlighed og 

 Hengivenhed skaf!ede mig Taarer i Øjnene. Lad 

 l"""!k snakke læng^ nok om Berommelse, Ære, For- 

 Mojtilse, Velhavenhed: det er ikke andet end Smuds 

 titsammen i Sammenligning med hjærtelig Hen- 

 ::ivenhed>. Saa m^et var Venskabet i hans Liv. 

 i)ii }iv.t<I var ham saa ikke dét, at de kæreste af 

 liaii.H \ •liner sluttede sig til hans Anskuelser! I 



• Darwinismens* første Tid, da Folk gik den med 



• t Skuldertræk forbi, eller siden hen, da man i 

 /"l<»tisk Iver st>gte at lægge den for Had, da plejtnJe 

 l'aiwin i sine Breve at anla*gge Navnefortegnelser 



