f'f^w^^T'angkelighetl for Teorifii. Men forst tuau 

 1 hueke paa, at f"r<li en I..iii.l-t!:( knintr nu er 

 tmtnrøahængende. <ke altid 



t have været Tilfældet; tlii Geologien lærer os, at 

 rte«t6 Fastlande have været Archipelager, end- 

 - t:i ned i de senere geologiske Perioder, og i saa- 

 Fald var Manglen paa Overgangsformer jo let 

 Vi antage imidlertid, at dette ikke har 

 ; ældet, og søge en anden Fortolkning. \i 

 vtti'lt tilbage til de to Strøg. Man har lagt Mærke 

 1, at naar to Arter ere stillede som de ovenfor 

 ■ ♦ Ite, saa ere de fordelte saaledes, at Indinds- 

 iet aftager, jo nærmere de komme hinanden, 

 idt imellem dem ligger et smalt neutralt Bælte; 

 1 '• er iagttaget saa. tidt, at det kan opstilles mm 

 l:.-el. I hint smalle Halte skulde nu Overgangs- 

 formerne have levet; «1' « k <1i r ikke — hvorfor? 

 'I vis de levede der, vilde de kun være faa i Antal, 

 il li Strøget er smalt; men det er en fast Regel, at 

 i j'> færre Individer en Art forekommer, jo mere 

 udsat er den for Tilintetgørelse, og desuden er Til- 

 :erel8eBkampen , som vi tidligere have bemærket, 

 tærkest mellem nørstaaende Former, og denne 

 havde nære Slægtninge paa begge Sider af sig, saa 

 I ! ! ret er da ikke saa stort, at Overgangsforraen 

 . liiet til Grunde. 

 Vi vende os til Indvendingernes andet Punkt. 



II Hvordan, spørges der, liar Kvalitetsvalget baaret 

 p ad med at lave FUgermtis. 

 I Ja man har godt ved at spørge. Hvordan 

 I 



