ikop. iJarwms it-on vr vu iin-gfi i'gni.-ti.sk 



il. V. p. don hævder, nt har en Art en eller 



saa hm nnc til Gavn og 



' fur t>ig belv og ikke fur ut gavne elier glæde 



I Boin helst anden Art i Verden. Den siger, 



It, hvad der er skønt, er det, fordi selve 



kønheden paa en eller n ni lin Maade er nyttig 



•";ir\< 

 I 



.endinger og nævne Blomsternes 



pragt, faa vi en Mængde forunderlige Historier 



a. at Inwkteme ere nødvendige for mange Plan- 



• rs Befrugtning, og at de Blomster, der ikke behøve 



i'^nne Hjælp, ere gronlige og uanselige, medens de, 



ohøve den, ere stærkt farvede, for at trække 



terne til sig; nævne vi Kristtornens morke- 



\w IjOv og skinnende røde Bær, svares der os, 



it vil Kristtornen have sine Frø saaede, maa Fuglene 



>e8ørge det, og de kunne ligesom vi bedre se R<>dt 



•aa grøn Grund end Grønt paa gron. Vende vi 



•i til Hvrene og nævne Fuglehannemes straalende 



i: Fjer{)lumad8er, saa beskrives Paradis- 



rieri for os: i en Halvkreds sidde de gifte- 



luge Hunner, en efter en koninie de bej- 



»mli- Hanner frem, puste deres Fjederduske op, 



. M- nn-d Halen og udfore nogle meget burleske 



^ ..M.hinjsc, og har Bejlerens Ydre og Anstand l»e- 



i.iml, faar han en Mage hjem til sin Ungkarlerede. 



Fastholdende sinTe*' '<iismen i Naturttn 



Dar^vin heller ikke fvmjuiunore med den An- 



tse, der faltler i Henrvkkelse over den Visdom, 



f ' 7 



