108 



sektverden er saaledes bleven meget forskellig fra 

 S3^deuropas, medens dets Bløddyr og Fugle staa 

 dettes meget nær. 



Naar en Art engang er forsvunden fra Jordens 

 Overflade, kommer den ikke igen. Dette er let at 

 forstaa; thi skøndt en Art kan modificeres til at 

 fylde en anden Arts Plads, ville de aldrig blive 

 identiske, idet de, inden Modifikationen indtræder, 

 have havt en forskellig Forandringsskala at gennem- 

 løbe. 



Søge vi nu efter Slægtskab mellem de uddøde 

 og de nulevende Arter, finde vi, at jo ældre en 

 Form er, jo mere afviger den fra de nulevende, 

 men alle uddøde Former kunne dog henføres til 

 endnu eksisterende Grupper eller ogsaa betragtes 

 som Bindeled mellem saadanne. Cuvier ansaa Drøv- 

 tyggerne og de tykhudede for to af de mest ejen- 

 dommelige Ordner af Pattedyr; Owen har imidlertid 

 fundet saa mange fossile Mellemformer mellem disse 

 to Ordner, at han har maattet forandre hele Klas- 

 sifikationen og sætte nogle tykhudede i Undergrupper 

 af Drøvtyggere, og han viser f. Eks., at hele den 

 store Forskel mellem Svinet og Kamelen kan følges 

 Trin for Trin. 



Endvidere har man fundet Dyr som Kompsog- 

 nathus, Stenkulstidens Archegosaurus, Devonforma- 

 tionens Terlerpeton og Juraens Iktyosaurus*), af 

 hvilke det første staar imellem Fugle og Krybdyr, 



*) Ogsaa funden i Trias og Kridt. 



