118 



paa den organiske Verden, som denne Teori giver, 

 skulde kunne saare Nogens religiøse Følelser, For 

 at vise, hvorledes det Slags Indtryk ere aldeles 

 f orbigaaende , behøver man blot at minde om, at 

 Leibnitz angreb den støi'ste Opdagelse, det nogen 

 Sinde er faldet i et Menneskes Lod at gøre, Op- 

 dagelsen af Tyngdelovene, som « vendende op og 

 ned paa al naturlig Religion og forandrende den 

 aabenbarede», hvilken Udtalelse næppe Nogen nu 

 vilde underskrive. En bekendt gejstlig Forfatter 

 har tilskrevet mig, at han efterhaanden har lært at 

 indse, at det er en lige saa ædel Opfattelse af 

 Guddommen at tro, at han skabte nogle faa op- 

 rindelige Former, der vare i Stand til at udvikle 

 sig til andre og nødvendige Former, som at tro, at 

 han behøvede en ny Skabelsesakt for at udfylde de 

 Huller, som selve Udfoldelsen af hans egne Love 

 afstedkom*). Hvorfor, kunde man spørge, have til 

 den seneste Tid næsten alle de mest udmærkede 

 nulevende Naturforskere vendt det døve Øre til al 

 Tale om Artens Foranderlighed? Det er jo dog en 

 Kendsgerning, at de organiske Former i vild Til- 

 stand ere Variering underkastede; man kan ikke 

 bevise, at Varieringen, efter at have fundet Sted 

 lange Tider igennem, pludselig kommer til en Grænse 

 og siger Stop; man kan ikke drage nogen skarp 

 Grænse mellem Arter og gode Varieteter; det kan 



*) Læseren kan, som han selv vil, tage dette enten 

 som en beroligende Forsikring eller som en Kulturmeddelelse. 



