130 



foretrækker at lade dem komme som Kim, saa er 

 og bliver det dog lige forstaaeligt eller lige ufor- 

 ,staaeligt. Vi ville derfor holde os til de to Teorier, 

 der kunne forklare noget, Fuldkommelsesteorien og 

 Darwinismen eller Nyttighedsteorien. Darwin vil 

 ikke have noget at gøre med den allerførste Begyn- 

 delse; Lamarck derimod tager den med og siger, at 

 de første Organismer opstode uden Forældre ved 

 Uravling, og at denne Uravling foregaar endnu; thi 

 alle Naturkræfter, der have havt Magt her paa Pla- 

 neten, have det endnu. Men nu fremdeles, hvad 

 skulle vi saa holde os til, til N3^ttighedsteorien eller 

 Fuldkommelsesteorien, eller skulde det maaske vise 

 sig, at vi maa beholde dem begge, at den ene fuld- 

 stændiggør den anden? Lad os engang se, om vir- 

 kelig Darwinismen alene kan klare Forholdene. 



Efter den maa en Art, der befinder sig under 

 bestemte Forhold, tidligere eller senere opnaa den 

 til disse Forhold mest passende Form. Blev nu 

 denne Form sat under andre Livsbetingelser, vilde 

 den jo læmpe sig ind i en ny Form, der svarede 

 til disse, og hvis vi bragte den tilbage til de første 

 Forhold, maatte den gaa tilbage til den første Form ; 

 men det gør den ikke. Erfaringen viser, at en 

 Kulturrace, der forvildes og altsaa gaar tilbage under 

 sine tidligere Livsbetingelser, ikke frembringer den 

 oprindelige vilde Form, men derimod en eller anden 

 ny. Ligeledes skulde jo to nærstaaende Arter under 

 samme Forhold blive til samme Art, da under de 

 samme Forhold kun én Form kan være den nyt- 



