I 



167 



tiske Liv aabne os en ny Vej lil moralsk Fuldkoni- 

 mt-njror« N« Hjulpne af <!• n ville vi endelig be- 

 gende at arUjde os ud af den aergelige Tilstand 

 af socialt Bjirhari. i hvilken vi tiltrods for vort Aar- 

 huiidredes næget roste Civilisati«»n endnu ere ned- 

 sunkne. Thi desværre har Wnlla« < kun altfor meget 

 Ret, naar han udtaler, at wannueniignet med de 

 f..rKnv=rnrlr Fniii-kridt, vi have gjort i Naturviden- 

 ivraide dem praktisk, niaa \<>v\ 

 lit- -tvm, den administrative Justits, Folke- 



unik.... fien og vor hele sociale og moralske Or- 

 ganisation betegnes som endnu hørende til Barbariet. 

 Og dette Barbari ni man aldrig i \'. i-l« n over- 

 vinde ved en ki; l' forskruet Ui)dragelse, ved 

 en »nsidig og u. .d Indervisning og ved vor 

 riuviirende udvortes Civilisation. Nfj, dertil udfor- 

 el re.s forst og fremmest en fuldstændig og oprigtig 

 Venden tilbage til Naturen og de naturlige Forhold, 

 og en saadan bliver forst nmlig, naar Mennesket 

 opfatter og erkender sin rette Plads i Naturen. Saa 

 vil Mennesket, som det træffende er sagt, ikke 

 lænjrerc betragte sig som en Undtagelse fra Natur- 

 men vil endelig ))eg}'nde at se efter det 

 1. i,i--i.'- i sine egne Handlinger og Tanker og^ 

 .Hlr.tlit. cUcr at frv '^i* f.iv i Overensstemmel!«« med 

 Naturloven. Ha. .Ide op med at indrette Fa- 

 milier og Stat efter fjæme Aarhundreders Tankesæt 

 ^og i Stedet tierfor ordne dem efter en naturmæssig 

 Erkendelses fornuftige I'rinci|>er. Politik, Moral og 



