185 



Knmpdygtighcd , Evne til at frembringe 

 ønhed og Dansefærdighed. Kani{)dygtig- 

 afhænger foriiemnielig af den legemlige Styrke, 

 men ogsaa af Tilstedeværelsen nf »afregne Dannelser, 

 som gøre lemmerne end mere skikkede til Kamfien. 

 Disse Dannelser ere tomagtige Udvækster paa Løbet 

 og paa Vingernes forreste Rand. Da Storreisen staar 

 i et litrofremt Forhold til St\Tken, ere Fuglehannerne 

 :iltid større end Hunnerne. Forsvarsvaaben 

 liiit-lcd næppe hos Fuglene, det skulde da være hos 

 Brushanen, som er forsynet med en rig Fjerkrave. 

 Naar Dyrene storme frem til Kamp, pustes denne 

 Krave op til en saa anselig Størrelse, at den slæber 

 henad Jorden og synes at maatte kunne være et 

 virk«nnit Værn for Brystet; men det er dog nok 



den kun er en Prydelse og ikke noget 

 \ .taijcn. — Den Hæftighed, med hvilken Fugle 

 kæmpe, er overordenlig stor. De usselig smaa 

 Kolibrier tage fat i hinandens Næb og hvirvle nmdt 

 i Luften, til de ere nærved at falde til Jorden af 

 Mathed, og visse Moskusænder kæmi>e saa voldsomt, 

 at de Smaasoer, hvor Kani|>en staar, blive et vug- 

 gende Fjerhav. Ja, om det saa er Pelikanerne, der 

 og ikke synes at være særligt anlagte paa Slags- 

 maal, banke ogsaa de vældigt løs pmi hinanden 

 med Næb og Vinger. — Denne Fuglenes Ilterhed 

 har Menneskene vidst at drage sig om ikke til Nytte, 

 saa dog til »Fornøjelse*. Bengaleserne stille tre 

 Smaabure op ved Siden af hinanden; i del midterste 



