194 



Kærlighed af det Slags, som det vrimler af i Lite- 

 raturen: saasnart hun saa' ham, var hmi forelsket, 

 hun svømmede aldeles betaget omkring ham og for- 

 fulgte ham med sine Kærtegn, skøndt han syntes 

 mere alarmeret end smigret ved al denne Varme. 

 Eksempler i den modsatte Retning finde vi ofte 

 hos Duerne. «Naar en Hun har Antipati for en 

 Han, er den ikke til at formaa til en Forbindelse; 

 om man end nok saa meget søger at stemme den 

 erotisk ved at fodre den med Kanarie- og Hampe- 

 frø, om man lukker den inde et halvt Aar eller et 

 helt, — det hjælper altsammen ikke. Hannen kan 

 kurre saa ømt, den vil, ■ — surmulende holder hun 

 sig i en Krog, som hun kun forlader for at æde 

 og drikke eller for at fare løs paa Hannen , hvis 

 han bliver vel nærgaaende med sine Kærtegn ». 

 Saaledes ere Fakta, og man synes ikke at kunne 

 undgaa at tilskrive Hunnerne Valgævne efter saa 

 mange direkte Beviser, tilmed da hele Parrings- 

 forholdet ellers bliver aldeles uforstaaeligt. 



Saa ere vi da komne til vore nære Frænder, 

 Pattedyrene. Læseren venter maaske, at vi her 

 skulle se det erotiske i dets mest fuldkomne Skik- 

 kelse; men gør han det, bliver han skuffet, thi 

 højere end Fuglene naa'r ingen af de Skabninger, 

 man har vedtaget at kalde Dyr. Og der er ikke 

 nogen Grund til at forundre sig herover, eftcrsoni 

 man ikke har Lov til at slutte saaledes: hos Men- 

 nesket er Erotiken ædlest og finest, og da TalU- 

 dyrene staa os nærmere end Fuglene, maa deres 



