232 



det ellers kunde tros, at vi rent havde glemt en 

 Mængde Forhold, der ere yderst betegnende for 

 visse Sindstilstande. 



Naar Sindet paavirkes overordenlig stærkt, ud- 

 vikles der mere Nervekraft, end der behøves til at 

 frembringe den givne Sindsbevægelse; denne over- 

 flødige Nervekraft, der saaledes er vakt, fordeler sig 

 nu til de Nerveceller, der er nærmest eller staar i 

 nøjest Forbindelse med det Sted, hvor Nervekraften 

 er udviklet. Ad de forskellige Veje, Nervekraften 

 saaledes tager, frembringer den saa forskellige Virk- 

 ninger. Kommer den til at paavirke Muskler, saa 

 vil den i Almindelighed faa dem til at gøre de Be- 

 vægelser, der mindst ere under Viljens Kontrol. En 

 af de mærkeligste Virkninger af den overflødige 

 Nervekraft er Haarets Affarvning hos Individer, der 

 ere under et voldsomt Indtryk af Sorg eller Rædsel. 

 Denne Haarets Skiften Farve kan foregaa meget 

 hurtigt, — hurtigere end i Romanerne, hvor den 

 altid tager en Nat, — man fortæller saaledes om 

 en Mand ovre i Indien, der blev slæbt ud for at 

 henrettes, at hans Haar blegnede saa hurtigt, at 

 Øjet kunde følge den mørke Haarfarvés Hendøen i 

 Hvidt. 



Under stor Angst slaar Hjærtet hæftigt, og 

 under voldsomme Smærter brister Sveden ud ad 

 alle Porer, Øjnene stirre vildt og Brynet rynkes. 

 Næsevingerne skælve, og der er Graad og Tænders 

 Gnidsel. Mange Dyr vride og vælte sig omkring, 

 naar de lide, og i disse Bevægelser kommer maaske 



