236 



derlig, dels fordi den ingen Gentagelse vil medføre. 

 Naar disse Dyr blive vrede paa hinanden, ere de 

 ikke saa ubetænksomme straks at begynde Kampen; 

 de sætte sig derimod forholdsvis roligt lige overfor 

 hinanden og spile Gabet op saa højt som muligt, 

 og synes ved at fremvise deres forfærdelige Tandbe- 

 sætning at bede hinanden betænke sig paa, hvad 

 det er, de udsætte sig for; og er Vreden ikke meget 

 stor, ender det med, at denne vedholdende Kæbe- 

 opspiling bringer Dyrene til at gabe i en anden Be- 

 tydning, og saa kommer Forsoningen af sig selv. 

 — Hvilken Moral for iltre Duellanter! 



(1873.) 



J. P. Jacobsen blev, ved Bortrejse og Sygdom, for- 

 hindret i at skrive det andet Afsnit af sin Afhandling. For 

 at nu Fremstilhngen af Darwins Undersøgelser om Sinds- 

 bevægelserne ikke skulde komme til at staa som et Brud- 

 stykke her i Bogen, har Udg. søgt at fore Referatet til Ende 

 i en efterfølgende lille Artikel. 



