250 



en Smule vrede, rev deres Kjoleliv op foran, i 

 Andres Paasyn. Dette Sindsbevægelses -Udtryk er 

 senere død bort. Blodet blev maaske siden hen 

 mindre hidsigt hos Kvinderne; eller hvor det frem- 

 deles holdt sig dygtig hedt, dér hjalp en forandret 

 Paaklædning og et forandret Sømmelighedsbegreb til 

 at holde det i Ave. Der levede saaledes for nogle 

 Aar siden en Dame, som blussede op for rene Ba- 

 gateller. Saasnart den Dame blev irriteret, greb 

 hun ufravigeligt med begge Hænder til Brystet; men 

 i Stedet for at tage i sit Kjoleliv (hvor der sad 

 Korset inden under) tog hun — om de lette Kappe- 

 Silkebaand, der hang ned foran, og kastede dem 

 med et energisk Ryk om paa Skuldrene. Den Gestus 

 var en Levning, et Rudiment af det gamle Sinds- 

 bevægelses-Udtryk : at rive Kjolelivet op. Og dersom 

 man saa' rigtigt efter, vilde man maaske støde paa 

 mange saadanne mimiske Rudimenter. For Eks- 

 empel: i det mindste for en Menneskealder siden 

 kunde man jævnligt iagttage, hvorledes en Moder og 

 hendes Barn, eller et Par Børn indbyrdes, eller endog 

 et Par kælent fjasende Elskende morede sig med at 

 støde Næsetipperne mod hinanden, med smaa, hurtige 

 Bevægelser af Hovedet fra den ene Side til den an- 

 den. Var ikke det en Levning af Lappernes Kær- 

 ligheds-Erklæring, et Rudiment af Menneskenes maa- 

 ske aller ældste erotiske Sindsbevægelses-Udtryk? 



Mimikens Historie kan altsaa sikkert fjerne 

 en Del af de slemme Uoverensstemmelser. Den 

 finder maaske Raad mod dem alle, naar den faar 



