252 



eller i den anden Stemning, varierer Tegnene; det 

 forundrede Ja giver sig et andet mimisk Udtryk 

 end det vrede, det kaade Nej et andet end det 

 eftertænksomme. Mellem alle disse oprindelige 

 Nuance-Tegn, mellem alle disse mimiske Udtryk for 

 konkrete Ja'er og Nej'er maa der saa overalt være 

 opstaaet en Tilværelseskamp om, hvilket af dem 

 der skulde blive Udtryk for det abstrakte Ja og 

 Nej, eller med andre Ord: hvilket af dem der 

 skulde anvendes, naar man indvilliger og nægter 

 uden mærkbar Sindsbevægelse. Forholdet maa 

 have været et tilsvarende som mellem Ord, hvor 

 jo ogsaa, f. Eks. mellem de mange Betegnelser 

 for særegne Arter af Løb (løbe, rende, kile, pile, 

 fare, styrte osv.), et enkelt Ord (løbe) er i Kraft 

 af en naturlig Udvælgelse naaet frem til at blive 

 gængs Betegnelse for hurtig Bevægelse i al Almin- 

 delighed. Men dette Kvalitetsvalg mellem Ja og 

 Nej-Tegnene kan nemt have faaet forskelligt Udfald 

 hos forskellige Folkeslag, fordi det bestemtes af 

 indbyrdes forskellige Aarsager. Folkekarakterens 

 Udformning under de historiske Begivenheders Tryk, 

 Despoters Magtsprog, toneangivende Personers Ejen- 

 dommelighed og Eksempel kan have bevirket, at 

 hos ét Folk gik det mimiske Udtryk for dette 

 konkrete Ja og Nej over til at være Udtryk for 

 lidenskabsløs Bekræftelse og Benægtelse, hos et 

 andet Folk derimod valgtes der et helt andet. Saa 

 at selv om man nu støder paa Ulighed efter Ulig- 

 hed fra Folk til Folk, er der intet til Hinder for 



