I 



263 



Panden, — en Forbindelse af Rynker, som man 

 har sammenlignet med Figuren af en Hestesko. 



>[ærkoli^t nok er dette i øna høj Grad karak- 

 toristipke Minespil kun «• fdent blevet skildret af 

 Kunstnerne. Man træffer ^^t dog hos enkelte klas- 

 siske Bil led hugger- Arbejder, saaledes hos I^okoon;^ 

 iiicn her er der begaaet den Fejl, at Tvær-Rynkerne 

 er forlænget hen over hele Panden, maaske fordi 

 retvinklede Panderynker vilde have taget sig mindre 

 |K)mpost ud paa et Marmor-Ansigt. Udtr}'kket er 

 iøvrig ofte saa hurtigt forbigaaende , at de Bevæ- 

 gelser, der danner det, løber i ét for Tilskueren: 

 man opfanger det og tyder det i samme Nu, men 

 man faar ikke Stunder til at gøre sig Rede for, 

 hvad det er, der foregaar i Ansigtet Hos nogle 

 Mennesker indfinder det sig ved latterligt smaa An- 

 ledninger, blot der gaar dem det mindste imod; 

 hos andre igen forekommer det kun undtagelsesvis 

 og Bvagt. Sagen er vel den, at Evnen til saaledes 

 at cgtille sine Øjenbryn paa skraa* er forskellig 

 hoB de forskellige. Hvor Nansens Pyramidemuskler 

 er særdeles kraftigt udviklede, vil Pandemusklens 

 Centralbundter aabenbart ikke kunne faa løftet den 

 indre Ende af Øjenbrynene ret m^;:et i Vejret. Det 

 skulde da være, at hyppigt gentagen Brug af Pande- 

 musklen efterhaanden stjrrkede den saaledee, at den 

 tilsidst kunde tage Kampen sejrrigt op. Thi Øvelae 

 gør jo stærk, siger man. 



Naturligvis paavirker enhver Bevægelse af Øjen- 

 og Pyramide Musklerne de Muskler, som trækker 



