^^■S An 



265 



nkal tr:< <!<' « n Synaal. I hvert enkelt Tilfælde paa- 

 trykkcr <ic andre, de ledsagende Muskelbevægelser 

 den juilxH' og den lukked'\ Mund en ny Betydning. 



Darwins Undersøgel* \ om de øjeblikkelige 

 .Sindsbevægelaea-Udtryk c j imidlertid ikke følges 

 længere. Der skal enuti^ blot til Slutning ses 

 paa, om maaske disse hans Undersøgelser en skøn 

 Dag kunde hjælpe til at skaffe os en rationel Fy- 

 siognomik. Som man véd, har Fysiognomiken ikke 

 at gjøre med de forbigaaende Udtryk, den beskæf- 

 tiger sig ikke med Miner og Gebærder. Men den 

 tror, at naar Gebærder og Miner gentages ofte, 

 faar L^emets Holdning og An8igt«trækkene Til- 

 bøjelighed til at stivne i den Form, der saaledes 

 hyppigt er blevet paatvunget dem, saa at man alt- 

 saa af denne blivende, varige Form kan slutte sig 

 til det paagældende Menneskes Disposition for visse 

 Affekter, til hane Temperament eller Karakter. Man 

 har kaldt Arkitekturen en frossen Musik. Paa 

 Huinnie Mnndc har man kaldt det blivende, fysiog- 

 miske Udtryk en frossen Mimik, — og Læren om 



frosne Mimik er Fysiognomiken. 



Naar dens Omraade afgrænses saaledes, falder 

 en Hoben Hensyn bort af sig selv, som man tid- 

 Ugere gjorde meget Væsen af. Om et Menneske har 

 store eller smaa Øren, kroget eller lige Næse, brune 

 eller blaa Øjne, mørk eller lys Teint, kan jo have ad* 

 skilligt at sige for dét æstetiske Indtryk, som dets 

 Ansigt gør. Men da Ørers og Næsers Form og 



