ÁTTEKINTÉS AZ EDDIGI ISMERETEKRŐL. 17 



szolgál, de ezt megelőzte egy még egyszerűbb kiválasztó szerv : 

 az ú. u. elővese vagy fejvese (Head-Kiduey Balfoür, Vorniere 

 Fürbringer). Ez utóbbinak durványa a magasabbrangú gerin- 

 czesekben is megvan, azért leghelyesebben cselekszünk, ha 

 R. Lancaster példájára a legkorábban megjelenő kiválasztó 

 készüléket elővesének (pronephros) , a másodikat ő s v e - 

 s é n e k (mesonephrosj , a legkésőbben fellépőt utó vesének 

 (metanephrosj nevezzük. Az ébrényben működő elő- és ősvesét 

 elemi veséknek (protonephra Haeckel ; nephridiuni 

 KoLLMANN, ir. 56. sz.) is lehet mondani. 



Halak- és hüllőknél (ichthyopsida) csak elő- és ősvese 

 van, és ezek egymás után fejlődnek ki, úgy, hogy az előbbinek 

 elsorvadása után az ősvese szerepel a felnőtt állatban kiválasztó 

 szervül s egyszersmind a hím ivarváladék kivezető útjául szol- 

 gál. — Amnionos gerinczesekben ezekhez még az utó-v. maradó 

 vese is csatlakozik, az elővese pedig csak durványosan fejlődik 

 ki ; ellenben az ősvese már az ébrényben elsorvadt, és csak 

 egyes részei mennek át a hím ivarmirigybe (mellékherébe). — 

 A visszafejlődő ősvese egyes maradványai élettanilag nem 

 működő függelékek képében maradnak vissza mind a hím, mind 

 a női ivarkészülékeu (Giraldés-féle szerv, Morgagui-féle rivóka, 

 mellékpetefészek). 



Az ébrényi vesével összefüggésben fejlődnek ki az ivar- 

 mirigyek és az ivarváladékokat elvezető csővek, valamint az 

 elemi vese kivezető csővéből indul meg a maradó vesék fejlő- 

 dése : oly fontos átalakulások, melyek a figyelmet korán e 

 szervre irányították. Minthogy ezenkívül az ősvese akkor, a 

 midőn teljesen kifejlődött, az ébrény hasában erősen kiemel- 

 kedő páros testet képez : ez volt az oka annak, hogy az ébrényi 

 húgy- é3 ivarkészülékek között legelőször nem a korábban fel- 

 lépő, de kisebb elővese, hanem a jóval nagyobb és azonnal 

 szembe ötlő ősvese lett ismeretes. 



"WoLFF Fr. G. fedezte fel 1759-ben az ősvesét a tyúk- 

 ébrényben (ir. Í25.sz.,§. 229., Tab. II. Fig. 15. 16. 17.), ámbár 

 úgy látszik, hogy azon testek, a melyeket Kuhlemann 1754-beu 

 egy fiatal báránynál mint veséket leírt (Observ. quaedam circa 

 negotium generationis etc, Lipsiae 1754., Tab. 11. Fig. 8.), 

 szinte az ősvesék voltak. Wolff az általa felfedezett testet az 



M. TUD. AKAD. III. OSZT. KÜLÖX KIADVÁNYA. 1884. I. 2 



